גלעד בדיוק הוא חצר
תשמעי, תסתכלי על זה שנייה, זה הכי זול שיש
כאילו, תסתכלי על התמונה רגע שנייה
וואי, הרסת את הנעליים גלעד, אתה לא נורמלי
למה לא, תוריד אותם, למה לא הורדת אותם שאתה ריחסי ים?
אתה רציני?
את רואה את זה או לא, רונית? לא, שנייה, שנייה, שנייה, לקח לי זמן כמו שלכלל לקח זמן.
זה בדיוק מה שרציתי, וכמה זה עולה?
מה, רצית כזה?
בדיוק כזה רציתי, זה עלה שלוש וחצי שקל, כמה זה עולה? זה עולה שמונה בעשר שקל.
זה כזה כמו קופסה כזו של רולדה, את יודעת? נו, זה מה שרציתי מההתחלה. יופי, אבל לא יודע למה הוא קיים לזה. זה לא כזה זול, אבל סליחה. למה? נקנה ארבעים זה עולה, נקנה ארבעים זה עולה...
זה עולה ארבעים זה עולה ארבעים זה עמון, בני, זה עמון, אתה סתם תקנה פי שתיים,
טעוף.
אני מבין, אני מבין, אני חושבת שיהיה בול עשרים אנשים.
טוב, זה, עזבי, אני הכי יותר כמויות. אוקיי, רגע, תן לי רגע לראות.
זה בדיוק מה שרציתי, אז כמה זה יוצא לאחד?
השאלה היא אם אלה שגנקנית מתאימים, זה הכל, האלה של ה...
עזוב, אני אצטרך מחר ללכת ולהחזיר מה אני אגיד לך.
טוב, השאלה אם זה מתאים, אם זה מתאים.
כמה זה עשר שקל? שמונה בעשר שקל?
כן.
אז ארבעים וחמישים שקל.
ארבעים וחמישים שקל?
לא הבנתי, שמונה. כן, ארבעים וחמישים שקל, כן.
רגע, אז תן לי שנייה לחשב.
אז לא צריך לחשב, אני אומר לך, ארבעים וחמישים... ארבעים כאלה זה חמישים שקל? כן.
אני ארבעים וחמישים שקל. אני ארבעים וחמישים שקל. אז כל אחד יצא שקל. אני ארבעים וחמישים שקל. אני ארבעים וחמישים שקל. אני ארבעים וחמישים שקל. אני ארבעים וחמישים שקל. אני ארבעים וחמישים שקל. אני ארבעים וחמישים שקל. אני ארבעים וחמישים שקל. אני ארבעים וחמישים שקל. אני ארבעים וחמישים שקל. אני ארבעים וחמישים שקל. אני ארבעים וחמישים שקל. אני ארבעים וחמישים שקל. אני ארבעים וחמישים שקל
עושים שני קילים עם הרוחב של הקיל. לדעתי הוא נורא גדול. לא, הוא לא נורא גדול. הוא לא נורא גדול, תאמין לי. אתה יכול לצלם אותו עוד פעם מצד אחר? כאילו שאני גם, זה מה שחשבתי מההתחלה?
לא.
אמרתי, מה, למה צריך לקנות את זה? זה סתם בזבוז כסף.
טוב, בגדול אני סומכת עליך, אבל מה שאני עשיתי, מה שאני קניתי, אולי אני פשוט אחזיר מה. אני אגיד לך, אם הם יהיו בטוחים,
אם זה לא יתאים, וזהו.
צריכים להחזיר לי כסף אם אני מחזירה משהו?
עם קבלה?
הלו.
שלחתי לך, אבל תעשי זריז, תסתכלי זריז,
כי אני חונה במקום שעשו. מה? הבנתי. אז לך תדע אותו, למה שאת, כאילו זה? כי אין חניה, נו.
ואני גם רוצה לרוץ לתפוס את השעון שמצאתי, נו?
איפה אתה? באיזה מקום אתה? כרגע אני בביג.
ועד מתי הם פתוחים?
אני לא יודע.
תשאל אותם, למה לא? מה זה משנה?
טוב, אוקיי. זה שמונה וחמישים?
ארבעים וחמישים יוצא, כן. אוקיי, בסדר.
זהו, ואז זה קצת גבוה. אם הקיגלים שלך מתאים ברוחב,
אז אפשר לשים גם אחד מעל השני כאילו בפנים.
טוב, בסדר. או משהו כזה, אוקיי? זה לא כל כך הרבה, אבל בסדר. אני מבקש שאני יכולה להגיד לי יותר על סוף הרבה. אמרת את זה, שמעתי, אני יודע רק לך תקבל קנס,
כי אז יעלה אותו.