כן. בני, אנחנו עכשיו סידרתי את הרב, כמה אנחנו עולים על הרכבת הקלה עוד דקה.
טוב, אז אני ארחה להורגן אוכל לכולם, בסדר. כן, מה שאתה קונה לגלעד, תקנה לשירה, או שווארמה או פלאפל. ומה איתך?
אני לא רוצה.
טוב, אני אדבר פה אם הוא לוקח כרטיס, בסדר? שנייה.
מה זה כרטיס?
כרטיס אשראי, אין לי מזומן, שנייה.
אה, לי יש מזומן.
יש לי בעיה, אני לא רוצה את כרטיס האשראי שלי.
ממש הלוואי.
אני ממש דואגת.
צריך לראות שלא השתמשו בזה ביומיים האחרונים.
דני!
אבא עכשיו,
תכף קונה לאכול גלעד אוכל, כנראה.
כן.
כן, אני אשאל אותו מה זה.
חכה, אני אבדוק.
אני ארצה לכם לדבר.
גלעד, בני, מה אתה קונה?
פלאפל, אם אפשר. אם לא, אני קונה. פלאפל, כן.
אז תקשיב, תביא, תביא, בסדר.
תביא לשירה הפלאפל ליבה.
שנייה, שנייה, שנייה. עם חומוס?
שנייה, שנייה. לא, שנייה. עם חומוס, חינוך, צלס, הכל לשירה. טוב. גלעד, אתה שומע?
כן, אבל... הכל חוץ מחריף.
מה הבעיה?
טוב.
אם הוא לא מקבל כרטיס ואת רוצה שווארבה?
את רוצה שווארבה אם הוא לא מקבל כרטיס, אתה שואל?
הוא לא מקבל, הוא לא מקבל.
שירה, לא אכפת. ממש תיכנוף, תיכנוף אחד.
אנחנו פעמים נחפש משהו וזהו.
שווארבה עם תוספות, הלאו?