שיבה בבית
יופי
לא, זה אפילו שתדע, אנחנו תכף הולכים לישון כולנו
דבר שני, רציתי להגיד לך שהלחמניה הזאת היא כן טובה, אז היא מהיום
חבל לי שתסתכל עליו ומדביק, זה טירוף
אני כבר כמעט שם ממש. אז תמלא דלק כי אין דלק
בסדר, זה היה נגנת איזה פלאפל או משהו אם אני נגיד לך
סתם חבל כי כן הכנתי אותך. לא חבל לך, זה נחשב שלא הכנתי אותך. העוף הזה לא טעים עם פטריות?
אני לא, אני אוכל את זה,
טוב, לא חשוב. לא, מה אי-אפשר לאכול לחם? היה פה לחם טרי, אבל לא חשוב.
אתה יכול למלא דלק כי ביום רביעי אני מתחילה ב-1800.
התלונה הנדלת לי היא שאתה אמרת לי מיוזמתך
לפני שלוש שעות, ארבע שעות.
נכון, לדעתי זה אוכל. שיהיה לך מלא אוכל.
בעיני זה מלא אוכל, גם קשקשוקה וגם
מחבת מלאה עופה פטריות. זה מלא אוכל, מה אני אגיד לך?
חשבתי שתאכל לחם טרי ותסתדר עם הדברים שיש בפריזר. לא חשבתי שזה כזה בנפשך פיתה או נחמניה.
כאילו, יש פה לחם טרי, כולו מחלום. מצוין.
לא משנה. תשמע, אני צריכה ביום רביעי בבוקר להיות מוקדם באיזה מקום, אז אין לי זמן למלא דלק, ומחר אתה צריך לרופאת תור.
אם אתה כבר שם, תעשה לי טובה, תמלא דלק. זה סיור. ירד, אני מפורק.
אני רסתי כל היום,
אבל אני לא מבינה למה לא הלכת לבסט. בסט פתוח עד עשר וחצי.
בסט לא פתוח. במרכז יש פה מאפייה.
תאמיני לי, בסט סגור בעשר.
המאפייה הזאת בחיים לא פסוחה דקה אחרי עשר.
זה ניסיון.
טוב. אם אתה יכול למנוע דלק זה יהפוך לי ארבע. היית אומרת לי בתשע, זה היה בסדר. אני לא חושב שאני אספיק למנוע דלק. אולי מחר.
סתיו, זה כל פעם לנסוע הלוך וחזור עד לשם. חבל, בזמן. טוב, בסדר, ביי.
אני הולכת לישון.