כן.
תקשיב רגע, דיברתי עכשיו המון זמן עם אסתי,
ואני גם מציעה ליעל לדבר איתה. היא אמרה לי שהיא חושבת שמאוד מאוד כדאי שאתה תדבר עם אורית, והיא אמרה לי גם מה כדאי שתגיד לה.
עכשיו כתבתי לו, יעל, אם היא מוכנה להתקשר לאסתי, כי אסתי הודעה לנסח את הדברים בשכל,
לדבר, והיא אמרה, יעל, שהיא תדבר איתה.
ואז אולי תשכנע אותה. אסתי אמרה לי שאתה צריך להגיד לאורית הזאת שאתה נורא מעריך את כל מה שהם עושים בשבילה,
אבל יעל צריכה להתבשל. אתה מאמין שתבוא לשלווה, אבל היא צריכה להתבשל בזה,
ושנתנו לה לפחות את הזמן עד ראש השנה,
כי היא באמת בטולטלת רגשית. עכשיו היא אומרת שבאמת כדאי ליעל לבוא לשלווה, לראות מי ומה,
אבל היא פשוט צריכה עוד כמה ימים.
הלו?
כן.
עכשיו היא אומרת גם, יש פה, מי שמנהל את זה זה אבא של ילדה מהכיתה של יעל, קוראים להם סמואל,
שאולי הוא שולל לדבר איתו, להבין מה הסיפור.
מי שמנהל את מה?
את שלווה.
מי שהם אחד המנהלים בשלווה, הרי אחד קלמן שם הוא הקים את זה.
ו...
מכירה אותו?
הבת שלו למדה עם יעל בכיתה, היא מכירה את יעל, אני לימדתי את הבת שלו.
איך היא גם מכירה אותם, היו גרים בירושלים,
אולי כדאי, אבל איך היא אמרת? אולי כן, שוב פעם, ההורית הזאת כנראה מלחיצים אותה, אז היא מלחיצה את יעל בטירוף. אני לא יודעת מה אתה רואה את כל ההודעות של יעל.
כאילו, נהיה פה שיח כבר פחות, פחות טוב.
נכון.
אתה ראית מה היא כתבה עכשיו? כן, לא עכשיו, לא יודע מה זה עכשיו.
היא עכשיו כתבה,
אכן הייתה פה אי-הבנה, לא התחייבתי, אמרתי לך שאשאיר לך שעות ואבוא לקראתם, לא הבנתי מה היא אומרת.
לרגע לא היה על דעתי שזה יהיה במקום לחפש מקום שירות מצטערת,
משהו כזה.
כאילו, היא משגעת את יעל.
אז יש לומרת שהיא חושבת שהורה מתקשר, ואתה הרי יודע לדבר מדהים, לא בכעס, לא כלום.
להביא לה את נעולת הזמן,
כאילו, דפקתם אותה בסך הכול,
בלבלתם אותה, אז עם כל הכבוד לשלווה,
לפחות כמה ימים, כאילו, אתה מבין?
זמן בשביל הסיפור הזה. היא צריכה להקל, היא צריכה את זה. הנה, יעל ממשיכה לשלוח לי הודעות
שהאוכל שם מזעזע.
אני אומרת לך, אני לא ראיתי יעל שורדת שם. האוכל מזעזע, ו...
מה, אבל מה היא אמרה?
כאילו, היא מדברת את זה עכשיו, מה היא אמרה?
ואייל אמרת שהזאת היא נשאלה, אורית הזאת לוחצת עליה עכשיו שהיא תיתן תשובה.
טוב, אני אשאל אותך לאייל להקלטה, ביי.
הלו?
כן, ביי.