אין רונית. תקשיב רגע, ואני לא רוצה שילד תשמע את הפסיכה הזאת.
טוב. תקשיב רגע, עוד אפשרות שהוא אמר לי,
שהוא לא היה מרגיש אותה עכשיו,
שתיגש רק למרד ב' ותעשה עוד מתכונות.
ואז אם היא לא מצליחה.
נכון,
זה לדעתי, עדיף לה לגמור מזה עכשיו כבר, די.
גם כמה היא יכולה ללמוד, די. גם כמה, לא, זו לא הנקודה, זה לא הנקודה.
הנקודה היא כמה, מה הוא יכול לשפר לה?
היא סיפרה לי,
היא אומרת לי שבגלל שבהתחלה הוא כולל כל מיני מבחנים מאז אחת השנה.
נכון, אבל הם בסופו של דבר כן הסתכלו על המתכונות. אבל הוא אמר לי, המתכונת שלך בשבוע שעבר הייתה גרועה.
הוא אמר לי.
מה אני אגיד לך? הוא אמר לי, ילין אפילו. כל המטרה של להיות אינטרני זה להגן.
היא לומדת, את רואה שהיא לומדת. אבל אין מבחינת, אני רואה, והוא יודע את זה, וגם,
אבל בסדר, שימצאו פתרון. רק בחודש האחרון. הם אומרים, הם יתנו להם, יתנו להם את זה. לא, לא, אלף זה לא נכון, זה לא בחודש האחרון. 95. אמרתי לו, היא באה כל יום שהיא רק יכלה לבוא ללמוד איתך, היא באה. נכון.
אבל יש תמות האלה, שימצאו פתרון, מה זה?
שהוא יבטל את המתכונות האלה. מה הפתרון? מה הפתרון? מה?
תקשיבי, רונית, אני לא אויב שלהם. איזה פתרון? יש לך על 80 שקידע 20 במתכונת? מה אתה רוצה? רונית, אני לא רוצה, אז שלא יתבוא את טיון.
אבל, אבל, אבל, אבל, שלא יתבוא למגן.
אז היא תהיה על אפס, בני.
היא תהיה, מה?
היא תהיה על אפס.
אין דבר כזה. לא, לא, אז לא נעשתם את בית הספר. אם היא עוזבת את הבית הספר היום,
מה? אם היא עוזבת היום את הבית הספר.
אז היא תהיה, אז היא תעשה,
היא נחשבת ממשלת משנה ואין זה משהו אחר.
הסטטוס שלה משתנה.
מה אכפת לי מהסטטוס שלה? אני לא מוכן שהילדה שלי תעבוד כמו מפגרת ותקבל חמש, שבעים בבגרות אחרי שהוא עשה לה טובה ונתן לה עוד שתי מתכונות.
אם יתקבל מאה, ייתנו לה עוד שבעים בבגרות.
בגלל שהמטומטם הזה לא יודע ללמד.
אבל היא לא תקבל מאה, ואתה יודע את זה. מי לא יודע? אז יותר גרוע.
יתקבל שבעים בבגרות ויכשילו אותה בגללו.
אבל תקשיב,
קודם כל שהיא תעשה עוד מתכונות מחר. בוא נתחיל עם זה.
רואי, אם היא תעשה מתכונות מחר, אי אפשר,
שפתאום זה בבת אחת? אוקיי, מחר תעשו מתכונות. תדחו לה, אתם יודעים מה? תגידי לי ורדית,
אוקיי, היה פשלה, לא יודע מה. עם כל הכבוד, אני יודע את המבחנים שהוא נותן, הם לא דומים לבגרות. הוא שואל את כל מיני שאלות מקוריות.
אני לא מבין מה יוצא לי מזה שהיא בבית הספר הזה. מה יוצא לי? שהיא תעזוב מחר את הבית הספר,
תעשה את הבגרויות באופן אקטרני.
אתם דבר שטויות, זה לא רעיוני. לא תעזוב מחר את הבית הספר. למה? למה? למה? למה? למה? ואתם צריכים למצוא פתרון, אז אתה נלחם בלי מבין, וזה לא יעזור עכשיו. רוני, תפסיקי לצרוח עליי.
כי אתם דבר כאלה שטויות, שזה לא להאמין.
רונית, אני... הבעיה היא כזאת, בני.
כשיש לה פחות מ-24 שעות ללמוד, והיא צריכה להגיש שתי עבודות, כשהיא לא הגישה שמונה עבודות, היה שמונה עבודות,
הוא אומר לי, היחידה כמעט שלא הגישה זה עוד שמונה נקודות בונוס לציוד.
כמה עבודות היו?
שמונה, למה היא לא הגישה? וכמה נקודות בונוס?
קודם כל בעבודה זה לשכות נקודה, זה הייתה מקבלת שמונה נקודות בונוס. על שמונה נקודות בונוס. היא התקבל ארבעים ושמונה במגן?
אבל היא לא תקבל ארבעים ושמונה, הם יתנו לה מינימום שישים. מי אמר לך?
המרכז תמרני, הרון לא נגיש אותה על ארבעים.
אני אשב לו על אורידי, היא אמרה לי, כל השבוע,
והיא מחליטה, לא הוא וגם לאלף, ולא הגישו אותה על ארבעים,
קודם כל. אוקיי, אז הגישו אותה על שישים, מה יצא לה מזה?
היא עושה לה שגם שישים זה לא כזה רע בדבר הזה. דבר שני, אבל תקשיב לבעיה,
יעל הפנימה אמרה לו, אני לא עושה, אז הוא אמר לעזוב, תגישו.
במקום ללמוד כמו כולם, לתת לך לפתרון, אז מה, את כועסת שהיא לא רימתה?
לא, אני אומרת, בואי עכשיו ננסה למצוא פתרון, ורוץ שהיא תערח, סתם שהיא עושה את זה.
רונית, פתרון זה רק פתרון, מבחינתי פתרון, זה רק פתרון שנותן לה את האופציה של, אופציה,
של לקבל מגן של, לא יודע, שבעים, אוקיי?
שישים, פשוט ידפוק אותה!
דני, סליחה, איך פתרון שנה? כל השנה זה עצינים שהיו עשרים.
עוד פעם, אני לא בא בתלונות כרגע, אני לא, כרגע, אני לא בא בתלונות על הבית ספר או על המורה או אני לא יודע מה.
אני אומר על המספ"ב כרגע, אם היא עוזבת את הבית ספר...
אבל היא לא עוזבת את הבית ספר, נכון? לא, באופן רשמי!
והיא לא תקבל מגן! אין לך בעיה, בני!
אני עושה דבר... אין לך תרומתיה של שישים עוזר לה, את לא מבינה?
אני מבינה, אבל, אז היא, אז היא מוזמנת לעשות את זה. שנה, מה?
אבל זה, אם את אומרת, אבל אני מפחד,
והסבירו לי, כולל את הסברת לי,
שברגן שזה מגן... כל תלמיד אחרי בית ספר, המגן נופל!
זה הקטע! אם המגן נופל, אז זה משהו אחר.
אז ואם ככה, אין לה טעם בכלל לעשות בגרות השנה.
עם שישי! אם המגן שלה שישים, אין לה טעם לעשות בגרות.
בגלל, אתה מבין שהמגן הזה שווה אולי שלושים אחוז, אתה לוקח? זה כאילו הדבר הכי חשוב.
אני לא עושה דבר חשוב, אני אומר שזה רק דופק.
ואז תשכח שכבר שלוש יחידות היא סיימה עם שמונים ושתיים.
אז נגיד היא תגיש אותה על שישי, היא תקבל שמונים.
יהיה לה שבעים סופי, אז יהיה לה סופי, זה שמונים. מה זה נורא? אם יהיה לה שבעים סופי, אז בסדר.
אז קודם כל, אז אני ב... למה? גם השנה הבאה יהיה לה יותר טריעות לזה, לא?
רונית,
היא לא צריכה להיות איזור פנימה, היא יודעת יותר טוב מארבעים. אני יודע.
היא יודעת יותר טוב מארבעים.
שתתחילו לעשות לך במתכונת ושתוציאו לך פיול טוב,
מה אני אגיד לך?
אוקיי, שיטתי ציון טוב, אבל שהיא תגיד, למה? יש לכולם עד כהן מחר?
הוא מסכים לפני משורת הדין לכמה מבלות.
תראה, יש כאלה שהם ממסרים, ובכלל לא מגיש אותם.
הן עושות מועד ב' מלכתחילה.
יש כאלה עם 80 ומאה, לא הבנתי, איך מועד ב' עוזר.
לא הבנתי, מה? לא הבנתי איך מועד ב' עוזר. מה הוא עוזר? עדיין... אם חברית, אם יהיה לה עכשיו עוד חודש,
חודשיים לתרגל מ-20 ליוני עד ה-15 ליוני,
אז זה יעזור להביא את המגן. אבל את המגן זה לא ישנה.
הוא לא ייתן עכשיו מגן.
אה, אז זה כן, זה כן.
הוא לא יגיש אותה, ואומר שתלמד עכשיו עד חודשיים, אני אעשה לה בתחילת טיול לי שתי מתכונות, ואגיש אותה אז.
זה סבבה, אבל שיתעלם מהמתכונות האלה.
ברור.
זה בסדר, זה פתרון.
זה פתרון. אז בואי נעשה עד עכשיו, אולי בכל זאת יביאו לה מגן.
ביום חמישי, תחליטי, ניגשת או לא, שיביאו לה מגן.
לא צריך להחליטה, רגע.
אה, זהו, שזה לא יפילו עליה את המגן ולא יהיה מה לעשות.
טוב, אני רוצה להתקלח, אני עומד פה חצי ערון כבר חצי שעה, בסדר?
ביי.