כן, אתה איפה? אתה? אתה בבית?
כן.
טוב, תקשיב רגע, אני אסבתי שם על הוריד לכולם.
הוא לא נחמד, הוא לא רוצה להצביע עוד מתכונת מחר וזה, בסוף אמרו, הרכבת שהיא צריכה... אבל הוא לא רוצה להצביע עוד מתכונת, אני לא רוצה שהיא תיגש מטענה בית הספר, וזהו, נקודה. הנה, נו, בואי אני אסריר אתכם. רוצות עכשיו, עכשיו אני מציע אתכם. מה, מה יש לך לחבר אותי? מה, מה את עושה? שנייה, בדיוק ראיתי את נעמי, שנייה, שנייה, אני איתך להתקשר אליי. רגע, אל תתקשרי אליי תכף, אז היא את נעמי.
נקנה לי עיס קפה.
כן, תגידו, אתם מחכים רבע שעה, מה זה הדבר הזה? כן. רונית, רונית, אין טעם שהיא תיגש מטענה בבית הספר, זהו, נקודה. אבל תקשיב רגע, אבל היא לא יכולה, אם היא עדיין אינטרנית, היא לא יכולה להתקשר לגבי עיניך. הדבר שאני רוצה, זאת אמרה לי, אל תדאגי,
הוא נותן לה עכשיו עוד מתכונת מחר,
אם היא תצליח הוא יעלה לה. דבר שלישי... מה הוא יעלה לה? מ-40 ל-50?
אני לא רוצה שתיגש ככה, היא יודעת יותר טוב מזה. אבל תקשיבי, אבל תקשיב רגע, היא אומרת שהם עוד ישבו עם ורבית, שהם עוד ישבו, הם לא ייתנו לה כזה ציון,
שלא יילחץ כל כך, רק ביום חמישי הוא עושים ציונים. יש לה הזדמנות פעם, אבל תקשיבי, תקשיבי, תקשיבי. עוד מעט כולה, תקשיב רגע, אתה לא שומע, אתה לא נותן לי, שנייה, אני יודעת מה את רוצה להגיד.
המורה הזאת אומרת, ובצדק, המורה הזאת נתן שמונה פעמים,
שמונה עבודות להגיש, היא לא הגישה אף אחד. למה? כי אלא פנימה אמרה לו, אני לא יודעת נושא אחד, אז הוא אמר לה, אז אל תגישי.
כולם פה רימו,
לקחו את תיקו ממשהו, הגישו לי את הכול, וזהו. היא אמרה לי, קודם כל שתגיש את זה,
זה כבר שמונה נקודות בונס, לא חבל?
לא, את לא יודעת מה אני רוצה. לא חבל על זה?
אני רוצה שתשאלי את ורדית ככה.
נניח שהיא מגישה את כל העבודות. ורדית, ורדית, ורדית עכשיו, תקשיב, ורדית עכשיו לא מתעסקת עם זה. את לא שומעת מה אני אומרת.
אבל היא לא רוצה לדבר איתי, היא לא יכולה לדבר איתי. אני מבין. אתה סתם אומרת דברים, הבעיה זה מול יעל עכשיו, לא מול בית ספר. לא, הבעיה זה לא מול יעל.
הבעיה זה מול בית ספר. אבל הם אומרים, היא לא הצליחה בשום משפט. את לא יודעת מה אני הולך להגיד.
מה? את לא יודעת מה אני הולך להגיד.
טוב.
תקשיבי. שנייה, נפל לי המשפחה. שנייה, כן.
אני שומעת אותך.
צריך לדבר עם ורדית. אני רוצה להגיד תשובה לשאלה פשוטה.
נגיד היא מגישה את העבודות, לא מגישה את העבודות, לא יודע מה, וביום חמישי נקבע לה ציון מגן.
כן. האם בעתיד היא יכולה להתפטר ממנו?
כן, ברור. לא, זה לא ברור.
אם היא ניגשת שנה הבאה של אלון, אין לה מגן.
לא יודע,
זה לא מה שאמרתי שנה שעברה לשני שנתיים לגבי יואב.
לא נכון.
היא כל עוד היא בבית ספר, היא חייבת מגן.
אני מבין. אז או שהיא לא תיגש מטעם הבית ספר. אני לא מוכן שהיא תיגש עם 40 או 50, הוא יעשו לה טובה וייתנו לה 60. טוב.
לא מוכן, לא מוכן. אבל אני לא יודעת, מי צריך את הבית ספר? מי צריך את הבית ספר?
תפסיק רגע, אני איתך אוהב לדבר איתך, אתה צועק פה ואני רוצה לדבר איתו עם מישהו.
אני איתך אוהב לדבר איתך, טוב? אוקיי, אבל אנחנו צריכים לפני יום חמישי לדעת.
ברור.
לא, שלא.