בני, מה העניינים?
תשמע, דיברתי עכשיו עם יעל, היא אומרת לי שהיא הולכת ללוויה,
ואני ממש חושבת שזו טעות, זה מעצבן אותי, כאילו, היא גם צריכה לשבת ללימוד, עם כל הכבוד, לזה שבאמת מאוד עשוי.
היא לא צריכה היום לוויה.
אתה מבין, זה ישרוף לה את כל היום, זה יגמור לה את כל הכוחות בבית ספר. היא שם דבר איתו, ממש קרקה להתעטף אותה. התקשר עתה כאילו, אתה לא יודע כלום.
שאל אותה מתי התחושבת,
היא פשוט חבל, היא הורסת לעצמו במו ידיעה את הבגרות ולא צריך אותה שם בלוויה.
פשוט שטות כזאת, אולי המורה יעשה לה טובה וייתן לה מחר,
או ביום שלישי, עוד מתכונת.
כאילו, פשוט חבל על הזמן, זה מה שאני אומרת.
תראה מה קורה איתה.
טוב, אל תגיד כלום שאני אמרתי, מה היא תבין? מה, היא תבין? היא כבר... היא לא תבין, תשאל אותה מה, את חוזרת,
היא תשאל אותה לחשובה, היא תשאל אותה לחשובה, היא תשאל אותה לחשובה. אז תכתוב לה.
מחר את חוזרת היום, תנסה, ביי.