רק לבדי גלעד, אני לא בא אליך בלחץ.
אתה לא בא אליי, בכלל אתה לא בא אליי.
לא, אני כתב הביתה, אבל אני לא לוחות עליך.
לא, אני הולך לציור ברמה של הצ'ורנדס.
לאן אתה הולך?
לצ'ורנדס ברמה. אה, אוקיי. תגיד לי, איך היה? היה סבבה?
אה, כן, אה, שמע, אני ידעתי שזה קומבינה כל העסק, אבל זה יותר קומבינה ממה שאני חשבתי עליו.
כאילו, אמרו עד עשר וחצי, נכון?
משלוש עשר וחצי, היום היה אמור להיות שבע וחצי שעות.
בפועל עמדנו משהו כמו ארבע שעות,
אתה מבין?
חבר'ה, אז זה שיחוק, זה טוב.
כן, זה שיחוק, ממש, ממש, זה שיחק במדינה.
אני כאילו, הייתי בשוק.
תהלה, חרדים מנהלים את זה?
כן, חרדים מנהלים את זה.
בהגדרה חרדים מנהלים את זה, כאילו, זה מותרם כאילו,
זה מותרם כאילו כאלה. אז גלעד, ברור שזה קומבינה, הוא רוצה ללכת הביתה ללכתות.
כן, בדיוק.
לא, אומנם אתה נשאר.
בדיוק, היינו כזה,
תשמע, היינו כזה חמש מזרוחניקים,
חמש ארצים ועוד עשרים חרדים.
הבנתי.
חרדים מתים על הכתוב.
זה כאילו מותרם כזה, אתה יודע,
לדחוף חרדים להתנדב כזה, בונצה על כזה.
כן.
טוב, סבביש, טוב, עכשיו אתה הולך לחומוס שלך? לחומוס, לצ'ולנט?
לחומוס, כן, כן.
אז תעדכן אותי אם את עושה טובה, יודעת?
בסדר, לא, אני אגיד לה.
תתקשר, תגיד לה,
תהיי לחוצה, ביי.
אוקיי, ביי.