‫גרסא זו מותאמת לתזמונים הבאים: ‫2:30:45.704, 2:30:45.728, 2:30:45.746, 2:30:45.760
‫הכתוביות הובאו ע"י SubSource, תוקנו וסונכרנו
‫- הפייבלמנים -
‫- עשרה בינואר, 1952, ‫ניו ג'רזי -
‫אימא ואבא יהיו ממש לידך.
‫האורות ירדו,
‫ייתכן שתתנגן ‫מוזיקה של אורגן כשהמסך יעלה.
‫אל תפחד! ‫-אמרת שיהיה חשוך שם!
‫אני לא רוצה להיכנס. ‫-אבל זה כיף!
‫התרגשת כל כך לקראת זה ‫כל השבוע! הסרט הראשון שלך!
‫והאנשים ענקיים!
‫אילו אנשים? ‫-אמרת שהאנשים בסרט ענקיים!
‫בגלל המסך הגדול שעליו הם ‫מוקרנים, אבל הם לא אמיתיים.
‫נכון? -הם כמו חלומות. ‫-חלומות הם דבר מפחיד.
‫חלק מהם מפחידים, ‫אבל זה יהיה חלום טוב.
‫על קרקס וליצנים ואקרובטים... ‫-אתה רוצה לדעת איך זה עובד?
‫יש מכונה גדולה שנקראת מקרן.
‫בתוכה יש אור בוהק, ‫והיא מקרינה תמונות!
‫תמונות של ליצנים, ואקרובטים... ‫-ופילים!
‫'מקרינה', כלומר משדרת ‫את התמונות. -דברים שמחים!
‫דברים שמחים. ‫כמו, אור מפנס ענק.
‫התמונות האלה, זזות על פני האור ‫מאוד מהר, 24 תמונות בשניה!
‫כל תמונה נשארת במוח שלך בערך ‫0.15 שניות,
‫זה מכונה עקביות הראייה.
‫התמונות זזות מהר יותר ‫ממה שהמוח מסוגל לעבד,
‫וכך המקרן גורם לנו לחשוב ‫שתמונות דוממות...
‫זזות לכדי סרט!
‫סרטים הם חלומות.
‫חלומות שלעולם לא שוכחים.
‫חכה ותראה, כשזה ייגמר יהיה לך ‫חיוך ענק מרוח על הפנים.
‫הם מכניסים אותנו!
‫תפתח את הדלת.
‫תעביר את זה הלאה.
‫מה זה? ‫-המקטע השני.
‫איינג'ל. היא על הרכבת.
‫אז מה? השגנו את הכסף. ‫בוא נסתלק מכאן!
‫אורות. אני צריך לסובב ‫את האורות על המסילה!
‫טיפש שכמותך. תן לי את ההגה.
‫אנחנו הולכים ‫לסובב את האורות על המסילה!
‫עצרו את הרכבת!
‫עצרו! אתם לא רואים ‫את האורות?! עצרו!
‫מקטע ראשון! חכו!
‫איינג'ל!
‫מה היה החלק האהוב עליך?
‫סמי, מה אתה רוצה לקבל בחנוכה?
‫אמרתי לך שזה לא רעיון טוב. ‫עם כל ה-ח-ר-ד-ו-ת שלו.
‫לילדים בגילו ‫יש ד-מ-י-ו-ן מפותח.
‫זה לא הוגן לאיית את המילים ‫הארוכות.
‫האורות משנים את איך שהדברים ‫נראים. קשה למצוא את הבית שלנו.
‫הבית שלנו הוא האחד החשוך ‫בלי האורות.
‫זה מה שאני רוצה לקבל לכבוד ‫חנוכה.
‫מה? ‫-אורות חג המולד!
‫מצטערת, מותק. יהודים ‫לא תולים אורות לחג המולד.
‫שמונה לילות של אור נרות.
‫מי יכול לבקש יותר מזה?
‫אפשר לישון עם האוסילוסקופ?
‫קדימה, לאוטו. צריך למהר.
‫מה זה? ‫-המקטע השני.
‫איינג'ל. היא על הרכבת.
‫אני צריך לסובב את האורות ‫על המסילה!
‫עצרו את הרכבת! עצרו את הרכבת!
‫איינג'ל!
‫אימא!
‫אני יודע ‫מה אני רוצה לקבל לכבוד חנוכה!
‫"ברוך אתה ה', אלוהינו מלך העולם,
‫"אשר קידשנו במצוותיו וציוונו ‫להדליק נר של חנוכה"!
‫תודה!
‫סמי.
‫יואו! אני רוצה למדוד את זה!
‫- רכבות ליאונל -
‫"ליד התחנה מוקדם בשעות הבוקר
‫"עומדות הרכבות הקטנות בשורה
‫"מפקד התחנה מושך בידית
‫"והנה הן יוצאות
‫"ליד התחנה מוקדם בשעות הבוקר
‫"עומדות הרכבות הקטנות בשורה
‫"מחכות לצאת להרפתקה
‫"והנה הן יוצאות"
‫החלק החיצוני מקרקע, ‫החלק האמצעי אחראי על החשמל,
‫ושני הגלגלים האלה מתחת למנוע ‫משלימים את המעגל.
‫אז, חדש, אדוני המהנדס?
‫אר-סי-איי נתנו לך העלאה?
‫זו רכבת מאוד יקרה.
‫זו לא סתם רכבת! ‫זו רכבת ליאונל!
‫אנשי המחשבים לא קיבלו העלאה ‫השנה. אולי בשנה הבאה.
‫הבן שלך ממלא את הבית שלי ‫בטלוויזיות שבורות.
‫ככה הוא משלם על זה.
‫הוא מתקן אותן.
‫בזהירות, שהוא לא יחשמל ‫את עצמו.
‫חכה רגע. ‫-אתה בסדר.
‫אתה לא לוקח את הרכבת ‫המפוארת הזו לפלורידה בלעדיי.
‫תראה.
‫היא על הרצפה.
‫מי יעזור לה לקום?
‫מי אמר שאני מתכוונת לקום?
‫אני נוסעת למיאמי, ‫ברכבת של סמי.
‫קדימה.
‫אלו צעצועים מהונדסים היטב.
‫תוכל לשחק בהם כשתלמד ‫לנהוג בהם בכבוד.
‫אני מכבד אותם. אני אוהב אותם.
‫אני יודע. אבל לא די לאהוב ‫משהו, צריך גם לטפל בו. נכון?
‫אולי נוכל לשחק יחד בסוף השבוע.
‫אבל אני צריך לראות אותן ‫מתנגשות.
‫אני לא מבין למה הוא צריך ‫לראות אותן מתנגשות.
‫מאוחר. ‫את לא רוצה לכבות את האור?
‫עוד רגע. אני עדיין ערנית.
‫אתה רואה את התווים היורדים? ‫זה נקרא בס קינה.
‫את צריכה לנגן את זה ברדיו, ‫בתוכנית האומנות ההיא.
‫הם כל הזמן מבקשים שתחזרי.
‫אין לי זמן לזה.
‫אפשר לשלם לשמרטפית.
‫מי יכול להרשות את זה לעצמו? ‫תשכח מזה.
‫זה היה בחיים אחרים. ‫זה היה לפני שני ילדים.
‫טוב.
‫אתה יודע למה אני הכי מתגעגעת ‫בפסנתר?
‫הכניעה למנגינה.
‫הידיעה שבאך יגיד לך איך...
‫קודם, התו הזה. ‫אז, האקורד הזה...
‫ואז מרווחים את כף היד, ‫יורדים אוקטבה.
‫אתה יוצר עולם ‫שבו אתה יכול להיות בטוח ושמח.
‫תודה.
‫בגלל זה הוא צריך לראות אותן ‫מתנגשות.
‫הוא מנסה לשלוט בזה.
‫סמי.
‫אנחנו נצלם את זה ‫במצלמה של אבא.
‫רק התנגשות אחת, בסדר?
‫אחר כך, נפתח את הפילם
‫ותוכל לראות את ההתנגשות ‫שוב ושוב.
‫עד שזה יפסיק להיות כל כך ‫מפחיד.
‫והרכבת האמיתית שלך ‫לעולם לא תישבר.
‫עוד דבר, יקירי.
‫בוא לא נספר לאבא שלך.
‫זה יהיה הסרט הסודי שלנו. ‫רק שלי ושלך.
‫בסדר? ‫-בסדר.
‫סליחה על האיחור. אספתי ‫את הטלוויזיה של גברת מויינוהן.
‫אין מקום בסטודיו. ‫איפה לשים אותה?
‫בסלון, אני מניחה? ‫-בסדר.
‫סליחה על האיחור, ‫אספתי את גברת פייבלמן.
‫איפה לשים אותה?
‫הדואר הגיע? ‫-הוא על השולחן.
‫קוזק.
‫זה בשר זה?
‫הסרט שלי!
‫אחרי האוכל.
‫כמות המגנטיות עולה, בהתאם ‫לרמת החדירות של חומר הליבה.
‫העניין הבעייתי הוא, ‫כמה חדיר מה שאפשר לייצר.
‫אני אמורה להבין משהו מזה?
‫את יודעת מה זה שדה מגנטי, ‫נכון?
‫כן, בטח. כלומר, זה...
‫סמי, אתה יודע מה זה שדה מגנטי?
‫אני יכול ללכת? ‫-לא.
‫אבל אני חייב. רק לרגע.
‫מה דחוף כל כך?
‫מותק, יש לזה טעם מוזר. ברט.
‫מוזר לאכול את זה ממזלג פלסטיק.
‫היא שומרת את הסכו"ם לכבוד ‫ביקור של משפחת אייזנהאואר?
‫הבעיה היא שאנחנו משתמשים ‫בצינורות ואקום,
‫לא בטרנזיסטורים, ובליבות ‫מגנטיות כדי לנסות להגיע ל...
‫שלושים וחמש אלף ‫ליבות מגנטיות.
‫היי, סם. כשנגמר הפילם ‫במצלמה של אבא שלך,
‫מה אתה עושה כשזה קורה?
‫מכניס עוד פילם?
‫כך צריך לעשות גם עם מחשבים.
‫צריך לשים עוד קלטות, ‫וזה מאט הכול.
‫מיץ, הכבד הקצוץ היה...
‫הבנו שצריך לקחת הרבה קלטות, ‫למלא הכול בנתונים,
‫ובמקום להחליף קלטות ‫כל עשר שניות,
‫המכונה החדשה הזו שהוא מתכנן... ‫-הביזמאק! -הביזמאק!
‫היא יכולה לחפש מידע ‫בכל הקלטות האלו בו זמנית!
‫לא צריך יהיה להחליף אף אחד! ‫זה מהיר פי עשרה!
‫אני מתה על המוח של ברט!
‫בעיקר כשאתה כאן, ‫כדי להסביר מה יש בתוכו.
‫אימא, אני חייב לעלות למעלה.
‫קודם תסיים לאכול.
‫הוא ניקה את הצלחת שלו.
‫לא, הוא לא!
‫סמי.
‫נטלי, נדמה לי שיש משהו ‫מתחת לצלחת שלך.
‫סמי. ‫-לא נכון!
‫תרימי אותה ותבדקי! ‫ראיתי את זה זז!
‫ליקריץ.
‫אם יש משהו שאני אוהב, ‫זה ליקריץ.
‫דוד בני, זה היה דוחה כל כך!
‫נטלי, הוא לא דוד שלך.
‫וגם, הוא לא כזה מצחיק.
‫דוד זה כינוי חיבה!
‫נטלי, הוא לא קרוב משפחה.
‫הוא כאן כל הזמן, ‫כי הוא עובד בשביל הבן שלי.
‫הוא כאן כל הזמן, ‫כי הוא החבר הכי טוב שלי.
‫עמוק בפנים, תודי בזה ‫גברת פייבלמן, אני גם חבר שלך.
‫מה שקורה עמוק בתוכי ‫הוא לא עניין שלך.
‫סיד סיזר בטלוויזיה הערב. ‫תעזור לי.
‫נשאר עוד משהו לאכול?
‫נטלי, תתפסי את הפינה. תתפסי ‫את הפינה. תתפסי את הפינה.
‫אני יכולה לעזור לך ‫להוציא את זה?
‫סמי.
‫הייתי צריך לגרום לה להתרסק ‫מלא פעמים, אבל לא קרה לה כלום.
‫וואו!
‫חשבתי שזה הסרט שראינו בקולנוע!
‫עוד פעם! עוד פעם! עוד פעם!
‫ראש לאחור. פתחי את הפה.
‫הסוכריה בפנים.
‫תגידי "אה". ראש לאחור.
‫קטשופ. טוב.
‫תצרחי כאילו כואב לך!
‫תמשכי אותה!
‫סמי!
‫תורידו את כיסויי העיניים.
‫סמי?
‫- שנה לאחר מכן -
‫רג'י, נטלי, בואו למטה מייד. ‫לאבא יש הודעה חשובה.
‫ג'נרל אלקטריק הציעו לי משרה ‫בגלל מה שעשיתי עם הביזמאק.
‫הם רוצים להשתמש ‫בספריה הדיגיטלית שלי ל...
‫אני לא חושב שיש להם מושג ‫מה אני יכול לעשות עם זה.
‫ואני ארוויח יותר כסף.
‫דוד בני גם יבוא?
‫ובכן, עוד לא יצא לנו ‫לחשוב על דוד בני, אבל...
‫בני, לא. הוא גר כאן.
‫אבל...
‫ברט.
‫גם אני אתגעגע לדוד בני,
‫אבל יהיה כיף בפיניקס. ‫העיר נעשית מאוד פופולרית!
‫זה עתה קיבלתי את המשרה,
‫אני עוד לא יכול לבקש טובות.
‫אני לא יכול לבקש מהחברה ‫להעסיק אדם אחר במקומי,
‫זה לא עובד ככה. -אל תבקש מהם. ‫תעשה את זה בעצמך.
‫אתה אמור להיות מנהל. ‫מנהלים מעסיקים עובדים.
‫תעסיק את בני. מי רואה...
‫סמי!
‫הוא צריך לעשות לעצמו ‫שם ב"אר-סי-איי".
‫זה מה שאני עשיתי.
‫הוא יישאר בניו ג'רזי, יהיה לו ‫מקום להרשים כשאני אלך, ואז...
‫הוא צריך אותך, ברט.
‫יש סופה בחוץ!
‫יש סופה גדולה יותר בפנים.
‫בחייך, ברט. ‫לפעמים אני רוצה לנער אותך.
‫אתה הולך להשאיר אותו מאחור ‫כאילו זה לא עניין?
‫אימא! אימא! אימא! ‫-אימא! אימא! אימא!
‫"נתראה." כשלא נהיה פה, ‫מי יהיה לו בניו ג'רזי?
‫יש לך הזדמנות לעזור לחבר ‫הכי טוב שלך. בחייך, תתעורר.
‫אימא, תראי! ‫-מה?
‫אימא! תסתכלי! ‫-יש טורנדו בחוץ. אני מפחדת.
‫אני מפחדת! ‫-קדימה, אני...
‫וואו!
‫דיברתם ברצינות!
‫כמה קרוב זה?
‫למה השמיים כתומים?
‫קדימה! קדימה, בואו לראות!
‫תיכנסו! ‫-תיכנסו!
‫מיץ! לאן את הולכת?
‫מיץ!
‫לאן את... היי!
‫לאן את הולכת?
‫מיץ!
‫מיצי!
‫איפה זה? אני כבר לא רואה אותו.
‫איפשהו בהמשך הדרך. ‫אנחנו נמצא אותו.
‫אימא, זה שם! זה שם!
‫זה בטוח?
‫וודאי שזה בטוח! אני אימא שלכם.
‫תעצרי! ‫-תעצרי!
‫הכול קורה מסיבה. ‫הכול קורה מסיבה.
‫תגידו את זה יחד איתי.
‫הכול קורה מסיבה.
‫-הכול קורה מסיבה.
‫- אריזונה -
‫אני חושבת שיש משהו מת ‫על הכביש.
‫רג'י, תעשי שלום למצלמה.
‫תראו!
‫הנה זה!
‫הנה זה! וואו.
‫תנו לי לרדת, ‫אני רוצה לצלם אותו חונה.
‫יפה מאוד. ‫-לא!
‫לא, אני צריכה לעשות פיפי! ‫-גם אני! עכשיו! לא!
‫לא, אני צריכה לעשות פיפי! ‫-לא, אני צריכה לעשות פיפי!
‫תמשיך לנסוע. ‫-לא!
‫תמשיך לנסוע, אבא. זה מצוין.
‫ו...
‫עצור!
‫לא לזוז!
‫איפה הקופסה?
‫וואו! ‫-איפה הקופסה? מהר!
‫חבר'ה! תראו את המפלצת שסמי ‫תפס!
‫מצאתי תינוקות!
‫סל מצא את התינוקות!
‫תראו את זה!
‫סמי, דין, קדימה! יש כאן קן ענק.
‫קדימה, חבר'ה.
‫אחד ענק, סמי. ‫-אלוהים אדירים!
‫וואו.
‫הם ממש עדר!
‫לא, זה קן עקרבים.
‫לא, זה מצע של עקרבים.
‫לא, זה קן.
‫תזיז את זה. -אני לא מאמין ‫שאנחנו עושים את זה.
‫התינוקות של העקרבים רעילים ‫פי שניים.
‫בגלל זה המעבדה משלמת יותר.
‫יש כאן איזה חמישים!
‫כמה המעבדה תשלם?
‫חמישים אגורות לתינוק.
‫זה 25 דולר!
‫אנחנו עשירים!
‫מה נקנה?
‫זה יוצא 12 דולר.
‫מקבלים פרס על תמונות, ‫לא על סרטים.
‫כתוב שצריך לספר סיפור בתמונות.
‫אבל סרט הוא בסך הכל ‫רצף של תמונות.
‫שמים אותן יחד והן זזות.
‫אבל איזה סרט נעשה?
‫סמי, תראה. זו ג'נט בנדיקט.
‫תראי, אני... ‫-לכי על זה! באמת. הוא מגניב...
‫קדימה, לך לדבר איתה!
‫הוא כבר דיבר איתה!
‫אין מצב! ‫-ממש!
‫לא נכון. הוא אשכרה דיבר איתה? ‫-סמי?
‫כן! כן! הוא ניגש אליה והוא...
‫דיברת עם ג'נט בנדיקט? ‫-מה אמרת לה?
‫מה אמרת לה? ‫-כלום.
‫קדימה, ספר להם מה קרה, סמי. ‫-כלום לא קרה.
‫משהו קרה. קדימה.
‫זה יכול להיות אותו אחד.
‫אני חושב שזה באמת אותו אחד!
‫בחיי...
‫אז, אה...
‫אז, סמי מתקרב אליה...
‫ומנסה...
‫הוא מנסה לחשוב ‫על משהו מגניב לומר.
‫כמו "היי, ג'ן, מותק..."
‫לא, אני לא! אתה ממציא את זה!
‫אבל, הוא רואה שיש לה משהו ‫על האף.
‫אז הוא חושב ‫"יש! זו ההזדמנות שלי!"
‫והוא אומר "היי, אה..."
‫"סליחה, ג'נט... אני חושב ‫שיש לך לכלוך קטן על האף."
‫תסתום.
‫אבל זה לא היה לכלוך.
‫זה נראה כמו לכלוך.
‫וזה לא היה קטן. ‫-הארק, תסתום!
‫זה היה נזלת!
‫חתיכת נזלת גדולה ‫של ג'נט בנדיקט!
‫זה היה ענק.
‫היי, סמי.
‫ארנקים אליי.
‫איזה סרט נעשה?
‫ארנקים אליי!
‫לא, תמשיכו לצעוק! ‫תמשיכו לצעוק!
‫אני צריך יותר אבק.
‫אבא, אתה יכול להביא ‫את קרש החיתוך?
‫לא. לא. ממש לא. לא עוד אבק.
‫רג'י, די להשתעל!
‫אני משתעלת כי יש אבק!
‫עוד אבק, חבר'ה.
‫נטלי, תגידי "בבקשה אל תהרגו ‫אותי!"
‫רג'י, תפסיקי להשתעל! ‫את סתם עושה דרמה.
‫אדון פייבלמן, ‫אתה מכניס לעגלה שלי אבק.
‫אתה לא רוצה שאני אעשה דרמה? ‫-אל תסתכלי לתוך המצלמה!
‫ננקה את העגלה.
‫תפסיקו להסתכל למצלמה! ‫זה לא שמיש!
‫אבא!
‫מזויף.
‫מזויף לחלוטין.
‫אתה שומע את זה?
‫היא חייבת לגזור ציפורניים
‫לפני שהיא תתארח בתוכנית ‫בשידור חי.
‫אני חייבת להופיע ‫עם הקטע הזה מחר!
‫זה קטע קשה. זה משמעותי עבורי.
‫כל מה שביקשתי, זה שתשבו בשקט ‫ותקשיבו לחזרה הגנרלית שלי.
‫סליחה, מיץ. זה נפלא.
‫אתם שומעים איך שהארפז' העולה,
‫הופך את הצלילים העצובים ‫לשמחים יותר
‫זה בסולם אף מינור, ‫אבל אימא שלכם
‫גורמת לזה להישמע כל כך חי.
‫היא גורמת לזה להישמע כאילו ‫היא מנגנת על מכונת כתיבה.
‫אוי, לא! לא זה שוב!
‫אתם שומעים את זה? ‫אני עושה קליקים?
‫אני מתרכז בנגינה שלך, אבל...
‫נהדר. "אבל" מה?
‫אבל שומעים את זה ‫עד העיר טוסון.
‫יכול להיות שאני התרגלתי לזה...
‫יכול להיות ש"ג'י-אי" צריכים ‫לייצר אצבעוני גומי לציפורניים.
‫קדימה, מיצי פייבלמן.
‫הגיע הזמן.
‫אוי, לא.
‫תרחיק את זה ממני!
‫זו יצירה של בטהובן, ‫זה לא קוד מורס. -לא, לא, לא!
‫יש משהו בדבריו,
‫בעיקר בגלל המיקרופונים ‫הדו-כיווניים
‫שמשתמשים בהם בטלוויזיה.
‫קדימה! אתה זה שהתחתן איתה!
‫אבא, אל.
‫תעשה את זה! תעשה את זה! ‫תעשה את זה!
‫אני לא אהסס לשרוט אתכם!
‫את חושבת שלארתור רובינשטיין ‫היו ציפורניים? להורוביץ?
‫לשנבל? לקמפף?
‫לא! לא! לא!
‫ליברצ'י!
‫קדימה, פייבלמן, תראה לה
‫מי מנהל עיצוב המוצר בג'נרל ‫אלקטריק.
‫לא הציפורניים היפות שלי!
‫שילמתי 1.5 דולר במכון היופי!
‫אוי, לא!
‫אחת, שתיים, שלוש...
‫רדי ממני, דלילה.
‫דלילה?
‫סיימנו. ‫אני אגזור את השאר בעצמי.
‫נהדר. פשוט נהדר.
‫טוב, זה אומר שאני אנגן ‫את היצירה בלי תווים מחר.
‫בלי תווים, עם ציפורניים קצרות, ‫ממש כמו מוזיקאית אמיתית.
‫הפלת את הרובה שלך?
‫- שוד על הרכבת - ‫- פרס של 500 דולר על הנרי "הקיד" -
‫זה אני.
‫מאוד מפחיד, שריף.
‫איך עשית את זה?
‫כל הכבוד, סמי!
‫- סם פייבלמן, ‫תג הצטיינות בצילום -
‫מה שבמאי סרטים עושה, ‫בעצם דומה למה שאני עושה, לא?
‫זה דומה?
‫אני מבין ‫מהו ההישג הרצוי של המחלקה שלי,
‫ואז אני מחליט ‫איך העובדים שלי יבצעו את זה.
‫כן, זה דומה.
‫כן, סוג של.
‫איך גרמת לזה להיראות כאילו ‫באמת יריתם ברובים?
‫עשיתי את זה עם סיכות.
‫סיכות.
‫כן, חוררתי את סרט הצילום ‫עם סיכות.
‫סמי.
‫אתה חושב כמו מהנדס.
‫עיניים על הכביש, אבא.
‫סמי, עיניים על הכביש.
‫אני לא יכול לערוך ‫בלי מכונת עריכה.
‫אני צריך להיות מסוגל ‫לחתוך ו...
‫בוא נדבר על זה אחרי הטיול.
‫היער הלאומי ‫נמצא במרחק של 3 שעות נסיעה.
‫אם תקבל רישיון, ‫תוכל לעזור בנהיגה.
‫טוב.
‫"אתה מתקרב לעבר מסילת ברזל,
‫"הראות מוגבלת. ‫המהירות המותרת היא..."
‫אז, לגבי הסרט החדש שלי... ‫העניין הוא...
‫הוא עוסק במלחמת העולם השנייה! ‫המלחמה שלך!
‫זה יהיה מטורף. ‫אני מצלם על בולקס אייץ' 8.
‫אני סוף סוף אוכל להשתמש בסרט ‫צילום כפול.
‫ידעת שאפשר לצלם 6 דקות בלי...
‫כמה עלה לך לשכור ‫את המצלמה הזו?
‫עשרים דולר.
‫השתמשתי בכסף שלי, ‫אתה לא צריך...
‫ומכונת העריכה הזו תעלה...?
‫זו מכונת עריכה של מנספילד... ‫-כמה?
‫שמונים דולר. ‫-בחייך, סמי!
‫מאה דולר על תחביב?
‫זה לא תחביב, אבא.
‫לו היית משקיע חצי מהזמן ‫שאתה משקיע בסרטים באלגברה...
‫אני שונא אלגברה. למה אתה...?
‫זה חסר טעם.
‫לא, אם אתה רוצה ‫ליצור משהו, זה לא חסר טעם.
‫נו באמת, סמי! כשאני הייתי ילד, ‫כל הזמן חשבתי לעצמי
‫"מישהו פיענח איך ליצור את זה!"
‫את האוטו הזה, ‫את המראה הזו, את האות הזה...
‫אבל, אני רוצה ליצור. ‫אני רוצה לעשות סרטים!
‫אני מתכוון למשהו אמיתי.
‫לא דמיוני.
‫משהו שאנשים יוכלו להשתמש בו.
‫כמו רישיון נהיגה.
‫אני הולכת להקיא, סמי! ‫אני הולכת להקיא!
‫סמי, בבקשה תעצור בצד ‫היא הולכת להקיא עליי.
‫סע לאט יותר!
‫אתה נהג איום ונורא! ‫אתה תשבור את האוטו.
‫אנחנו נוסעים 5 ק"מ לשעה ‫על כביש משני. תירגעי.
‫אתה עושה עבודה נהדרת, מותק. ‫פשוט נהדרת.
‫זהירות, יש שלולית לפניך.
‫אז, יש כאן שלושה שהם חזקים ‫ועדיין ירוקים בפנים.
‫אלה לא נשרפים.
‫הצבע הירוק מראה שהם עדיין ‫בחיים ושיש בהם לחות.
‫והסיבה האמיתית ‫שאנחנו משתמשים בצורת המשולש,
‫היא שכאשר שלוש ‫הנקודות האלו מתחברות,
‫אם אנחנו נמצא ‫את מרכז כוח הכבידה,
‫זה יוצר שיווי משקל כמעט מושלם.
‫כי אני טוטי ואת פרוטי, ‫למי תקשיבי אם לא לי?
‫...לפירמידות, נכון? ההיסטוריה ‫שעומדת מאחורי הצורה הזו...
‫היא די מדהי...
‫היא די מדהימה.
‫עוד פעם! עוד פעם!
‫רגע, תן לי לנסות ‫תן לי לנסות את זה...
‫תנו לי לנסות! ‫-טוב, עוד פעם אחת.
‫כן, אחרי הפעם הנוספת.
‫מוכנה? ‫-בנות! אני מתחיל את המדורה.
‫שלוש, שתיים, אחת... ‫-טוב, ממש גדול! ממש גדול!
‫קדימה!
‫חשבתי שזה באמת יישבר!
‫זה קורה!
‫כמעט שברת את העץ.
‫קלינקס-יקה, ווינדקס-יקה, ‫הוא סקס-יקה אוי אוי!
‫אלרגיה, דיסלקציה, לוקמיה, ‫אוי אוי אוי...
‫קה... ‫-ו...
‫לנינגרד ופטרוגרד, ‫אבא, שיקרתי. סליחה.
‫לקחתי את המפתחות של המכונית ‫ויצאתי לנסיעה!
‫תחזור בך, חצוף קטן! ‫אתה עושה לי... -התקף כאן!
‫נשטוף פנים, וכך...
‫מכים! ‫-ונאכל...
‫שניצלים!
‫ונשתה מיץ שזיפים! ‫-ונפסיק להיות שפויים!
‫ואז נלך לשירותים!
‫אנחנו חיים באריזונ-יאול, ‫דבר כאן לא יכול לגדול!
‫יבש אז אין מה לאכול!
‫אפשר לאכול נקניק-יאול!
‫בדיוק!
‫צבועים, תאכלו פיתה! תאכלו ‫פיצה, צבועים! תאכלו פיתה...
‫הם ידעו שזה לא לשימוש מסחרי
‫וזה יציף כל דגל אדום שיש. ‫כמה חלקים?
‫יש 64! ‫-יש 64 חלקים!
‫יש שישים ו... אתה משוגע! ‫ויהיו 11 משתמשים בו זמנית?
‫הם ידעו שאנחנו בונים מכשיר ‫עסקי, והם יפטרו את כולנו.
‫לא. ‫-כן!
‫ג'י-אי לא מייצרת ‫מחשבים עסקיים,
‫אנחנו מתעסקים בעיבוד תעשייתי.
‫מנכ"ל ג'י-אי ‫אמר את זה בעצמו.
‫ראלף קורדינר יהרוג אותך.
‫כשהבנק ישקיע, זה יעשה רווחי.
‫זו העבודה של אדון קורדינר, ‫להרוויח כסף.
‫העבודה שלי, היא לוודא
‫שריית'יון ‫תשלח 10,000 טרנזיסטורים
‫שעומדים בסטנדרטים שלנו. ‫והעבודה שלך,
‫היא להעביר את הדיאגרמות ‫של הכבלים לפיטני ובואוס,
‫כדי שבבוא העת, יהיה לנו ‫סורטר לחבר למחשב המרכזי.
‫אז אולי פיטני ובואוס יתנו לי ‫עבודה
‫אחרי שתביא לכך ‫שיפטרו את שנינו מ-גי'-אי.
‫לא שווה שיפטרו אותנו בשביל ‫ההזדמנות לבנות מכונה כזו?
‫אולי לך זה שווה את זה!
‫בהחלט! ‫אתה תיכף תגיע לקליפורניה
‫ותקבל עבודה ב"איי-בי-אם"!
‫אנחנו עוברים לקליפורניה? ‫-לא, לא, לא.
‫אתם כן! בקרוב מאוד. ‫-מה?
‫איי-בי-אם מביעים עניין, ‫וזה מחמיא...
‫מחמיא? מחמיא!
‫כל איש מחשבים היה נותן כליה ‫כדי לקבל מהם הצעת עבודה!
‫אתה תהיה בקליפורניה ותבנה ‫יחידות עזר בעלות דיוק כפול!
‫אני אשאר כאן מאחור באריזונה
‫ואמשיך לייצר נורות ‫של 40 וואט...
‫אבא, אני לא רוצה לעבור. ‫-רק רגע.
‫אמרתי לאימא שלכם ‫שזו החלטה שלה.
‫אנחנו לא נעבור שוב, ‫אם היא לא תסכים.
‫למה שאימא תרצה לעזוב ‫את כל זה בשביל קליפורניה?
‫לנו יש את הגרנד קניון,
‫להם יש את שבר סן אנדראס.
‫אימא אומרת,
‫"לעולם לא אעזוב את אריזונה ‫ואריזונה לעולם לא תעזוב אותי."
‫ילדים, לא להסתכל!
‫היי. ‫-מה?
‫לא כדאי שתצלם את זה?
‫אין מספיק אור.
‫ג'י-אי. ‫יותר חשמל, פחות עמל!
‫אימא.
‫אימא, השמלה שלך שקופה. ‫כולם יכולים לראות.
‫רג'י, זוזי מהדרך.
‫אבא, אתה יכול לעצור את זה ‫בבקשה?
‫בואי, שבי. ‫-לא.
‫בני, אל תסתכל!
‫כולכם משוגעים!
‫אימא שלי נהדרת כל כך.
‫אני כל כך אוהבת אותך.
‫אני פה.
‫אני פה איתך.
‫אני מחזיקה לך את היד.
‫את מרגישה את זה, אימא?
‫לחצתי לך את היד.
‫אני אוהבת אותך, אימא.
‫אימא?
‫היא פתחה את העיניים! אחות!
‫אימא, אני פה.
‫אני פה. אני פה, אימא.
‫אימא, תסתכלי עליי.
‫אימא, את שומעת אותי?
‫זה עורך סרטים של מנספילד. ‫זה מה שרצית, נכון?
‫וואו!
‫אני צריך שתעשה לי טובה בתמורה.
‫בסדר, בסדר.
‫אז, זו הטובה. ‫-כן.
‫אני רוצה שתעשה סרט ‫מהטיול שלנו.
‫תוכל ללמוד איך להשתמש ‫במכונת העריכה תוך כדי.
‫זה ישמח את אימא שלך.
‫כן.
‫הלילה שבו היא...
‫רקדה מול הפנסים... ‫זה יהיה נהדר.
‫אתה יכול לעשות את זה מחר, ‫בסדר?
‫מחר...
‫אנחנו מתחילים לצלם.
‫"לברוח לשום מקום". ‫אנחנו מצלמים בסוף השבוע...
‫תצלמו בסוף השבוע הבא.
‫ארבעים אנשים באים להיות בסרט.
‫אני אערוך את הסרט ‫של הטיול ביום שני...
‫אני מבקש ממך לעשות את זה ‫עכשיו. בשביל אימא שלך.
‫כן, ואמרתי שאני אעשה את זה. ‫פשוט, לא מחר.
‫אל תהיה אנוכי, ‫היא איבדה את אימא שלה.
‫זה יותר חשוב מהתחביב שלך.
‫אתה יכול להפסיק לקרוא לזה ‫תחביב?
‫יעודד אותה לצפות בזה. זה משהו
‫שאנחנו יכולים לעשות... ‫-אימא שלה מתה. זה...
‫איך זה יעודד אותה? -מכיוון ‫שאתה הכנת את זה בשבילה.
‫משהו לא בסדר.
‫אני לא יודע מה לעשות.
‫אתה יכול לעזור לי?
‫מיצי.
‫אימא?
‫מישהו בא.
‫אימא?
‫אימא, מה?
‫אימא? ‫-אסור שתכניסי...
‫אסור שתכניסי אותו. ‫-אימא... אני לא שומעת אותך.
‫אני מפחדת. ‫אל תכניסי אותו הביתה.
‫אימא, בבקשה...
‫אל תכניסי אותו.
‫-מה? אני לא יכולה...
‫אל תכניסי אותו הביתה! ‫-מי בא?
‫אל תפתחי את הדלת. ‫-אימא!
‫אימא, אל תלכי! אל תלכי!
‫היה לך חלום רע.
‫זה המון אוכל, אימא.
‫זה כי אני במצב רוח רע.
‫החלום המטורף הזה, ‫הוא לא יוצא לי מהראש!
‫אתמול בלילה,
‫חלמתי שאימא שלי התקשרה אליי.
‫שהיא רצתה להזהיר אותי. ‫-אבל סבתא מתה.
‫על מה חלמת? ‫-שמשהו בא.
‫שהיא רוצה שאני אהיה מוכנה.
‫אנחנו בחיים לא נצליח לאכול ‫את כל זה.
‫מי זה?
‫זה דוד בוריס!
‫הדוד מי?
‫אימא?
‫אליו היא התכוונה!
‫זה... זה אח של אימא שלי!
‫הוא כל כך הפחיד אותה ‫כשהם היו ילדים!
‫אל תיתנו לו להיכנס!
‫היית בקרקס?
‫אימא אמרה שהיית מאלף אריות.
‫לא, לא מהתחלה. בהתחלה זה היה,
‫"פודגורני, תסדר את האוהל".
‫"פודגורני, תנקה את הפילים".
‫ואז, לילה אחד,
‫מאלף האריות חטף שפעת.
‫ואז אמרו "בוריס פודגורני, ‫תיכנס לכלוב עם האריות."
‫הוא משקר, נכון? ‫-לא, הוא מספר לך סיפור.
‫אתה יודע איך זה, נכון?
‫אחיות, שהן למעשה קוץ בתחת.
‫זה גס רוח! ‫-הוא אמר תחת!
‫אני יודעת.
‫אבל,
‫מתי התחלת לעבוד ‫בתעשיית הקולנוע?
‫ב-1927.
‫זו הייתה השנה שבה יצא ‫"זמר הג'אז".
‫אז התחיל הקולנוע המדבר!
‫כן, בטח, הטוקים. אבל אני ‫התחלתי עם "אוהל הדוד תום".
‫זה לא היה טוקי.
‫זה היה הארי פולארד.
‫הוא שיחק בחברת סליג פוליסקופ.
‫הוא התחתן עם מגי הזו, ‫או איך שלא קוראים לה.
‫הוא ביים את "הדוד תום".
‫תרימי את הצלחת.
‫אז, פולארד,
‫היה צריך עזרה עם כלבי הציד.
‫חבר טוב שלי, פליישקר ‫היה מאלף כלבים ידוע.
‫פודלים, בעיקר.
‫אבל, פליישקר אמר לפולארד ‫"בטח! כלבי ציד, פודלים..."
‫"מה ההבדל?"
‫אז, הוא הלך.
‫אבל כבר נמאס לפליישקר ‫משונאי היהודים.
‫היו הרבה כאלה בקרקס.
‫לא הרבה יהודים, ‫הרבה שונאי יהודים.
‫כן.
‫אבל הסרטים...
‫אוי ואבוי...
‫פליישקר כתב לי "בוריס", ‫"בוריס" הוא כתב...
‫"הוליווד מרגישה כמו בית.
‫"דמיין לך, אני במניין
‫"עם דאגלס פיירבנקס וריקרדו ‫קורטז, בוא להוליווד." אז,
‫הלכתי.
‫אשתך לא אוהבת לשטוף כלים?
‫ידיים של פסנתרנית.
‫אה... הבנתי.
‫אז, אתה אוהב סרטים, אה?
‫טוב, אז הסמל בא מעבר לגבעה,
‫ואני אלך תחתיו כדי שנוכל ‫לראות אותו ואת השמים,
‫אז לא נוכל לראות מה הוא רואה,
‫אבל אנחנו כן רואים שהוא ‫מאוד...
‫טוב, הוא כמעט מאבד את דעתו, ‫סבבה?
‫כי מה שהוא רואה כל כך נורא.
‫ואז, אני אסובב את המצלמה ‫כדי שנראה את זה גם.
‫זה במחברת אחרת, שניה.
‫אם זה הסרט,
‫אתה יכול להראות לי ‫במקום לתאר לי אותו עד כאב.
‫לא, זה סתם משהו מהטיול שלנו. ‫אבא שלי...
‫הוא רוצה שאני אערוך סרט מהטיול ‫כדי לעודד את אימא.
‫כי הלב שלה שבור!
‫כי אימא שלה מתה.
‫אבל אתה, אדון במאי,
‫אתה לא רוצה לעשות ‫את מה שאבא שלך אומר לך.
‫כי אתה רוצה לעשות ‫את סרט המלחמה שלך, נכון?
‫כן, כן.
‫תאמין לי, סמי, אני מבין.
‫משפחה. אומנות.
‫זה יקרע אותך לשניים.
‫שומע את זה?
‫כן, אימא שלי מתרגלת. ‫היא כמעט...
‫שקט. אתה מדבר יותר מדי. ‫תקשיב.
‫כבר כשהיא הייתה ילדה היא ‫ניגנה ככה.
‫היא הייתה צריכה להיות ‫פסנתרנית.
‫היא הייתה קופי קטן ‫של רובינשטיין.
‫היא יכלה לנגן...
‫איפה שרק תגיד.
‫והיא...
‫פעם אחת, ביקרתי אותה ‫את טינה ואת מנשה בסינסינטי,
‫והיא אמרה לי,
‫שהיא רוצה להיות ‫פסנתרנית דגולה.
‫אבל, היא לא עשתה את זה.
‫כן, היא ממש טובה.
‫אתה יודע שהיא נגנה בטלוויזיה? ‫-בטלוויזיה? ממש.
‫היא יכלה לנגן במוזיקפראיין ‫בוינה.
‫תבין, מה שיש לה בלב,
‫זה מה שיש לך. מה שיש לי.
‫אומנות.
‫כמוני, כמוך, אני חושב, ‫אנחנו מכורים.
‫אומנות היא הסם שלנו.
‫את המשפחה, אנחנו אוהבים.
‫אבל אנחנו זקוקים לאומנות.
‫אתה חושב שאני רציתי לעזוב ‫את אחיותיי ואת אימא ואבא,
‫כדי להכניס את הראש שלי ‫ללוע האריה?
‫אתה חושב שלשים את הראש ‫בלוע האריה זו אומנות?
‫לא. זה היה אומץ.
‫לוודא שהאריה לא יאכל ‫את הראש שלי, זו האומנות.
‫תבין, טיני...
‫היא לא אמרה למיצי "לכי ‫לעשות את מה שאת צריכה לעשות."
‫היא הייתה אדם טוב, אחותי, ‫אבל...
‫היא פחדה.
‫היא פחדה בשביל אימא שלך.
‫היא הייתה זקוקה ‫לתחושת ביטחון במשפחה.
‫אז מיצי ויתרה על הכול.
‫אני רוצה שתזכור כמה זה כאב.
‫כי כשהם אומרים את כל זה,
‫כשהם קוראים למה שאתה עושה ‫"חמוד" או "תחביב",
‫זה כמו לאסוף בולים או פרפרים,
‫הראש שלך יכאב לך, כמו עכשיו. ‫-כמעט הורדת לי את הראש.
‫כדי שתזכור ‫את מה שהדוד בוריס אומר לך.
‫כי אתה הולך להצטרף לקרקס. ‫אני כבר יודע.
‫אתה בקושי יכול לחכות.
‫אתה רוצה להיות למעלה!
‫אתה תנקה קקי של פילים
‫עד שהם יגידו "קדימה, סמי, ‫לך לרכוב על הפיל!"
‫אתה אוהב את האנשים האלה,
‫את האחיות שלך ואת אימא ואבא, ‫אבל...
‫אבל זה.
‫את זה, אני חושב ‫שאתה אוהב קצת יותר.
‫לא, אני לא.
‫תרוץ לאן שתרצה ילד, ‫אתה יודע שזו האמת.
‫אתה תעשה סרטים,
‫ואתה תיצור את האומנות שלך.
‫ואתה תזכור, כמה זה כאב.
‫אז, אתה יודע מה אני אומר.
‫בזכות האומנות יהיו לך כתרים ‫בגן עדן וזרים עלי אדמות.
‫אבל,
‫זה יקרע לך את הלב
‫ואתה תהיה בודד.
‫אתה תבייש את קרוביך,
‫נווד במדבר. צועני.
‫אומנות, היא לא משחק.
‫אומנות היא מסוכנת ‫כמו לוע האריה.
‫היא תוריד לך את הראש.
‫תסתכל עליי.
‫זה מפתיע שטיני ‫לא רצתה אליי כל קשר?
‫עם...
‫אוי, טיני...
‫די, די, תפסיק!
‫מה, מעולם לא ראית ‫מישהו מתאבל?
‫בוא נלך לישון, בובל'ה.
‫אתה יכול לישון במיטה, ‫יש לי שק שינה.
‫אני יושב שבעה על אחותי.
‫אני אשן על הרצפה.
‫גם אתה רוצה לישון על הרצפה?
‫היא הייתה סבתא שלך. ‫תקרע את הבגדים ותישן על הרצפה.
‫לילה טוב.
‫תגידי ביי.
‫ביי. ‫-ביי.
‫אני לא יודעת מה כל כך הטריד ‫את אימא.
‫היה ביקור נחמד.
‫איכס!
‫אלה הם החיים!
‫רק את יכולה למנוע שרפות.
‫מה שהכנת כל כך יפה.
‫אתה באמת רואה אותי.
‫תראה מה זה! ‫-היי, סמי.
‫זה היה ממש מגניב.
‫תמותו, אמריקנים!
‫קדימה, קדימה! חזרו לאחור!
‫מתקפה!
‫תפסו מחסה!
‫חיילים גרמניים. הם בכל מקום.
‫תסתובב.
‫קאט! מצוין.
‫עכשיו, אה...
‫טוב, בוא לכאן. אתה עומד כאן,
‫במשך דקה. אתה מביט מטה...
‫על מה שקרה... ‫-דקה שלמה?
‫אני אסמן לך מתי להתחיל ללכת, ‫פשוט... -אז...
‫אני אמור לספור עד 60? ‫כאילו "אחת, שתיים, שלוש..."
‫לא, לא, לא. אל תספור עד 60. ‫פשוט...
‫אתה... אתה כזה ב... בהלם.
‫כל החיילים שלי... כולם...
‫כולם מתים. כל החיילים שלי...
‫אז אתה רוצה שאני אשחק, כאילו?
‫כן.
‫כאילו שאני עצוב, או משהו? ‫-כן, זו הפואנטה...
‫כי כל הגדוד שלי... ‫-כן!
‫כן, כן, כן! הגדוד שלך! ה...
‫החיילים שלך! חיסלו את כולם! ‫החבר'ה האלה...
‫הם המשפחה שלך.
‫המשפחה שלך נרצחה.
‫וזו אשמתך.
‫אתה עשית להם את זה. ‫-אני חשבתי שהנאצים...
‫טוב, כן. אבל אתה נתת את הפקודה ‫להיכנס לשדה הקרב.
‫אתה החלטת. אתה. ‫לא אף אחד אחר. יכולת...
‫יכולת להגן עליהם, טוב? ‫כי הם סמכו עליך.
‫והם אהבו אותך. עכשיו...
‫אתה פשוט...
‫מסתכל על...
‫על הדבר הזה.
‫שאתה עשית.
‫ו...
‫אתה לא יכול להציל אותם יותר.
‫כי הם מתים.
‫וואו. זה... ‫-כן.
‫ממש דבר גדול.
‫טוב.
‫בסדר. ‫-הכול טוב?
‫קדימה. ‫-כן. כן. קדימה.
‫בסדר. ‫-טוב.
‫אה, סמי?
‫כמה רחוק אתה רוצה שהוא ילך?
‫קאט!
‫היי, אנג'לו, אמרו קאט! ‫-אנג'לו!
‫אנג'לו! ‫-אנג'לו!
‫תחזור! ‫-תחזור, הוא אמר קאט!
‫מה אתה עושה? ‫-אנג'לו!
‫- לברוח לשום מקום -
‫כל הכבוד!
‫סמי!
‫יקירי!
‫אתה כבר לא אזרח!
‫הסרט הזה! וואו! הוא...
‫היי, גברת פייבלמן.
‫אדון דה-מיל!
‫בוא לכאן!
‫היי! ‫-הנה הוא!
‫כל הכבוד לך!
‫ביססת את זה על סיפורי המלחמה ‫של אבא שלך, אה?
‫סוג של... אבל הוא ‫לא באמת מדבר על זה, אז...
‫אבא, אימא נוסעת עם בני. ‫היא תפגוש אותנו בבית.
‫היי, הסצנה האחרונה... ‫-למה אתה כל כך אוהב דם?
‫אתה תעשה סרט ‫עם תפקידים לבנות שוב?
‫מה? ‫-עם בנות.
‫אתה יודע, כי כל הגברים ‫רק בוהים לאופק כל הזמן.
‫אולי אישה יכולה לבוא להציל ‫אותם!
‫טוב. מהם חמשת השלבים ‫בהצלת אדם טובע?
‫הראשון הוא לשחות מאחוריו ‫כדי שהוא לא ימשוך אותך.
‫השני, הוא לשים את הזרוע ‫סביב החזה שלו...
‫או החזה שלה.
‫לא סמי. הוא מפחד מציצי.
‫שלוש, אתה שוחה על הגב ‫עם הנפגע על החזה שלך,
‫ואתה משתמש ביד החופשית שלך ‫כדי לחתור.
‫ואם כבר דיברנו על ציצי,
‫אם לך אי פעם יהיו כאלה, ‫נעשה מסיבה.
‫ובמסיבה היא ‫תקבל את הפרס האחרון.
‫מצחיק. מה זה 4? ‫-אה...
‫לעזאזל. ‫-להביא את הנפגע ליבשה, טמבל.
‫ואז, 5?
‫להתקשר לקברן.
‫זה עניין רציני.
‫אני צריך לדעת את כל זה
‫כדי לקבל את תג ההצטיינות ‫בהצלה.
‫יותר ילדים מתים...
‫בתאונות שחיה מאשר ‫כל סוג של תאונה! -סליחה.
‫אני מצטערת.
‫לא כל דבר הוא בדיחה! ‫-טוב, טוב.
‫אז מה השלב החמישי?
‫את צוחקת על כל דבר.
‫גם כששום דבר לא מצחיק.
‫את תמיד חייבת להיות ‫מרכז העניינים. -תאכל.
‫ואל תדבר עם אוכל בפה.
‫אני לא אוכל את האוכל הגרוע הזה ‫לפני מבחן שחיה!
‫זה יכול לגרום להתכווצות שרירים ‫ואפשר למות מזה!
‫תפסיק לצעוק עליה! ‫-סמי פייבלמן, לעזאזל!
‫אתה מדבר אליי בזלזול ‫שבועות שלמים!
‫מדבר בזלזול?!
‫למה אתה כל כך רע אליי? ‫אני אימא שלך!
‫הלוואי שלא היית!
‫תן לי לראות.
‫אלוהים אדירים.
‫מה עשיתי?
‫תדבר איתי.
‫סמי, בבקשה תדבר איתי. ‫תגיד לי מה קורה!
‫יש לך שמץ של מושג ‫כמה אני אוהבת אותך?
‫אלוהים.
‫אימא.
‫אני לא אספר.
‫אני לא אספר. אני לא...
‫אני לא אספר.
‫אני לא.
‫אתה בטוח לגבי זה?
‫הנה לך. כבר שילמתי.
‫אתה קונה סרט צילום לפני המעבר?
‫לא, אנ... ‫-חכם.
‫זה יותר זול כאן מבקליפורניה.
‫הכול שם בטח יקר יותר.
‫אתה מאבד את הלקוח ‫הכי נאמן שלך.
‫הוא עובר לקליפורניה ‫עם כל המשפחה.
‫הוא מכר לי את המצלמה שלו.
‫אה, כן? למה?
‫אמר שהוא סיים.
‫סליחה שחיכית, אדון לווי.
‫הזמנו את זה במיוחד.
‫קנית מצלמה?
‫היא בשבילך!
‫אני יודע כמה נהנית להשתמש בה ‫בסרט המלחמה שלך.
‫חשבתי שהגיע הזמן שתהיה לך ‫אחת משלך.
‫זה...
‫זו מתנת פרידה מדוד בני. ‫אני מאמין בך.
‫זה כי זה ממני?
‫המעבר הזה,
‫זה רגע הזוהר של אבא שלך! ‫והכי הכי מגיע לו.
‫גם פעם, כבר ב"אר-סי-איי"
‫הוא הבין מה מחשוב יעשה. ‫לפני כל אחד אחר.
‫ו"איי-בי-אם".
‫שם אנשים כמו ברט מנסים להבין ‫איך להשתמש במה שהוא יצר ל...
‫הם ישנו את כל העולם. ‫אז זו הייתה ההחלטה הנכונה.
‫מכל מיני סיבות.
‫כן, אז, אני שמח בשבילך.
‫אתה יודע את זה.
‫אבל אני אתגעגע אליך.
‫לכולכם. מאוד.
‫תחשוב עליי מה שתחשוב, ילד ‫אבל אם תפסיק לעשות סרטים
‫זה ישבור לאימא שלך את הלב.
‫אתה תשבור לה את הלב. ברצינות.
‫לא מגיע לה שמישהו ‫יעשה לה את זה.
‫בטח לא שאתה תעשה לה את זה.
‫אני אקנה אותה ממך ‫בשביל 35 דולר.
‫אתה מתמקח יפה, ילד.
‫אני בכל זאת מפסיק ‫לעשות סרטים.
‫כולם עושים סרטים בקליפורניה.
‫היי!
‫תשמור את העודף.
‫מתי הבית החדש יהיה מוכן?
‫עוד כמה חודשים, באביב.
‫אפשר לקבל חדר משלי?
‫לכולכם יהיה חדר משלכם.
‫יש!
‫נזכרתי שהיה לי חלום מצחיק ‫אתמול בלילה.
‫על מה חלמת?
‫אני לא מאמין שחלמתי את זה...
‫בני ואני רבנו ואני נתתי לו ‫בוקס באף!
‫מה קרה?
‫יש לאימא בחילה? ‫-בואו פשוט ניתן לה קצת זמן.
‫בני ואני, מעולם לא...
‫מעולם לא...
‫זה לא הגיע רחוק ‫כמו שאתה וודאי מדמיין.
‫לא דמיינתי שום דבר כזה.
‫אתה חושב שאבא יודע?
‫ואני לא מתכוונת...
‫אני לא מתכוונת לשאול אם שאלת ‫אותו, אני יודעת שלא.
‫אבל...
‫אבל אתה חושב שהוא חושד?
‫כמעט סיפרתי לו, ‫כל כך הרבה פעמים.
‫אני אומרת ‫"ברט, אני צריכה להגיד לך משהו"
‫ואז הוא מסתכל עליי
‫כאילו הוא לא יכול לדמיין ‫שמשהו ביננו לא בסדר,
‫אז במקום זה אני אומרת ‫"ברט, יש לנו נמלים."
‫או "ברט, אתה יכול לעלות על הגג ‫ולסדר את האנטנה,
‫כדי שאני אוכל לצפות בערוץ 5?" ‫וכמובן שהוא עושה את זה.
‫אני לא יכולה לריב עם אבא שלך.
‫הוא אדיב עד כאב.
‫אני מגעילה אליו, ‫והוא קונה לי שמלה.
‫מסאקס.
‫אימא, כשהראיתי לך ‫את מה שמצאתי
‫לא התכוונתי שזה יקרה.
‫לא.
‫להרגיש אשמה זה בזבוז זמן.
‫מה יקרה עכשיו?
‫אני אהיה אימא שלך.
‫ואימא של הבנות.
‫אני לא אהרוס לכולם הכול ‫בגלל הפגמים שלי.
‫אני לא אהיה אנוכית.
‫ברט פייבלמן הוא האדם ‫הכי אדיב והכי חכם והכי...
‫סבלני והכי טוב והכי מבין שיש ‫ואני אמשיך להיות נשואה לו.
‫- מדינת אריזונה -
‫- צפון קליפורניה -
‫זה רק בית שכור.
‫הבית החדש יהיה מוכן לפני ‫שתספיקו להגיד "ג'ק רובינסון".
‫ג'ק רובינסון.
‫אנחנו עדיין כאן.
‫פשוט תגיד לי אם אתה מתכוון ‫להתמסכן כל החיים
‫או שמא זה משהו ‫שאתה מתכוון להתגבר עליו?
‫לכי מכאן.
‫זה כאילו שאתה מנסה להשיג ‫תג הצטיינות באומללות.
‫אימא ואתה מצוברחים כל הזמן.
‫היא לא מצליחה לקום ולהכין ‫אוכל... -טוב. חוק חדש, חבר'ה.
‫בואו נשאיר את כל השיגעון ‫המשפחתי בבית
‫כשאנחנו הולכים לבית הספר.
‫בואו נהיה ילדים נורמליים ‫במשך שמונה שעות ביום. טוב?
‫יש לך דבק על היד, או משהו.
‫- תיכון גראנד ויו -
‫זה קל מדי. ‫-זה מה שאמרתי.
‫זה כאילו ש...
‫אנחנו נחתנו בארץ ‫עם ענקים הזויים.
‫טוב.
‫סליחה. ‫-סליחה.
‫יפה מאוד! כל הכבוד, ג'ונסון!
‫יש לי. ‫-קדימה, תזרוק.
‫כן, כן, כן. קדימה. ‫-בטח. הנה.
‫קדימה. ‫-יש לי.
‫יפה מאוד!
‫יפה מאוד.
‫יפה מאוד. כל הכבוד, לוגן!
‫קדימה, תעשו את זה שוב.
‫קדימה, חבר'ה.
‫עבודה טובה. ‫תשמרו על האנרגיה. תמשיכו לזוז.
‫תסובב... יפה ג'ייק! יפה, קריס.
‫פייבלמן, זה לא יפגע בך. ‫זה כדור ספוג, לא כדור תותח.
‫קדימה, תזרוק.
‫קדימה!
‫יפה מאוד!
‫תגובות טובות!
‫קדימה, קדימה!
‫אוי, לא! אני כל כך מצטער!
‫אני אהרוג אותך, חלאה!
‫היי, צ'אד!
‫תירגע.
‫לא התכוונתי... אתה בסדר? ‫-זה ממש כאב, בן של...
‫לא לקלל, לוגן.
‫תביא את הכדור.
‫כן, בטח.
‫קדימה!
‫היי, החדש!
‫איך קוראים לך?
‫סם.
‫סם, מה?
‫פייבלמן.
‫אמרתי לך, הוא יהודון.
‫הוא לא אוהב יהודים.
‫אף אחד לא אוהב יהודים.
‫חוץ מיהודים אחרים, נכון?
‫אז,
‫בייגלמן... ‫-לא, זה לא השם שלי.
‫אל תקרא לי ככה. ‫-אז,
‫אתה עשית לחבר הכי טוב שלי ‫זעזוע מוח.
‫לא, אני לא. תעזוב אותי.
‫היי.
‫אל תתווכח איתי.
‫זה זעזוע מוח רציני.
‫אז, איך נגרום לך לשלם?
‫מה עם זה,
‫אתה שותה מהקולר,
‫אתה לא שומע אותי בא מאחוריך, ‫ואז... בום!
‫אני אנפץ את השיניים הקדמיות ‫שלך.
‫היי, תסתכל עליי.
‫הוא לא שפוי.
‫כאילו, רפואית.
‫אז כדאי שתיזהר.
‫תסגור את הדלת!
‫אימא קנתה קוף!
‫למה קנית קוף?
‫כי רציתי לצחוק.
‫תעזרו לי עם זה, ‫ההוראות לא הגיוניות!
‫זהירות! זהירות!
‫תרד!
‫אני אביא בננה.
‫אל תקרעו את הווילונות, הם ‫שכורים!
‫אה... שלום. מי אתה?
‫הוא שלי.
‫איך נקרא לו?
‫בני!
‫קוראים לו בני!
‫אני לא רוצה ללכת לפסיכיאטר, ‫ברט.
‫את מפחידה את הילדים. ‫את ישנה כל היום.
‫אני מתגעגעת למדבר. ‫אני מתגעגעת לחום היבש.
‫הפסנתר עדיין מכוסה!
‫את לא מבשלת, את לא עושה קניות, ‫את לא פורקת את הדברים!
‫פסיכיאטרים עוזרים לך להבין ‫למה אתה מרגיש באופן מסוים.
‫הם לא יכולים לגרום לך ‫להרגיש אחרת.
‫את מתנהגת כמו שהתנהגת ‫כשאימא שלך מתה.
‫כאילו את באבל. ‫אבל, אף אחד לא מת.
‫בסדר.
‫אז אני אקרא לקוף בשם אחר.
‫איי-בי-אם ‫זה יותר מדי בשבילו, מיץ.
‫בני היה... הוא...
‫הוא עדיין,
‫החבר הכי טוב שלי.
‫אבל הם לא צריכים אותו.
‫זה מה שאני יודע,
‫גם אני לא צריך אותו.
‫בני לא היה חבר שלך.
‫אבל אתה ידעת שהוא היה חבר שלי.
‫מה זה אומר?
‫- יהודי מסריח -
‫לוגן, אני ממש ממש מתגעגעת ‫אליך.
‫היי, מי שם?! ‫-לעזאזל!
‫מי שם?
‫בייגלמן, אהלן!
‫השארתי לך משהו לאכול בלוקר, ‫אהבת?
‫נראה שהוא לא היה רעב.
‫הוא אמר שזה היה...
‫איך קראת לזה?
‫כשר. ‫-תפסיק עם זה, אידיוט!
‫דיברנו על זה.
‫טוב.
‫קדימה, אנחנו נאחר לאימון.
‫אז, מה הסיפור? אתה יהודי?
‫ובכן...
‫תראו תראו! הוא כל כך חם עליה ‫שהוא אפילו לא מצליח לענות.
‫לא, אני לא חם עליה.
‫תתנצל בפניה.
‫על מה?
‫על איך שאתה מרייר עליה.
‫אני לא מרייר.
‫אז תתנצל בפניה על כך ‫שהרגת את ישו.
‫למה אתה מעודד אותו?
‫קדימה.
‫תתנצל בפניה על כך ש...
‫הרגת את ישו.
‫אל תלכי.
‫בואי, תראי אותי רץ.
‫לא, תודה. לא בא לי עכשיו. ‫-בבקשה.
‫אני רץ טוב יותר כשאת שם.
‫תתנצל בפניה!
‫חתיכת רוצח בן זונה!
‫אני הולכת הביתה.
‫תגיד סליחה כבר.
‫אתה מסבך אותי עם חברה שלי.
‫באופן ברור אני לא בן אלפיים
‫ומעולם לא הייתי ברומא, ‫אז אני לא מתנצל.
‫אבל, את יודעת,
‫אולי חבר שלך צריך להתנצל ‫בפנייך.
‫הוא התמזמז עם ג'ינג'ית ‫לפני חצי שעה.
‫הוא... הוא משקר. ‫אני לא... לא עשיתי את זה.
‫אמרת לי שסיימת איתה.
‫לוגן, שיקרת לי!
‫קלאודיה!
‫עשית טעות.
‫תקשיב לי!
‫עשית טעות, ואתה הולך לתקן ‫אותה. מחר אתה...
‫תפוצץ לו את הראש! ‫-תסתום! לעזאזל איתך!
‫מחר, אתה תמצא אותה על הבוקר.
‫אתה תגיד לה ששיקרת. ‫תגיד שפחדת. תגיד מה שצריך.
‫אבל תגיד לה, שזו לא האמת ‫ושלא ראית אותי עושה את זה.
‫אחרת, אני נשבע...
‫אני אכסח לך את הצורה.
‫מובן?
‫תעשה כן עם הראש אם אתה מבין.
‫הוא לא מוכן להגיד לי ‫מי עשה את זה.
‫תשאל אותו מי עשה את זה.
‫תגיד לאבא שלך מי עשה את זה,
‫והוא יסע לבית של החרא הזה ‫והוא יכסח לו את הצורה.
‫נשבר לך האף?
‫לא, מובן שלא.
‫אתה חושב שהייתי יושבת כאן ‫אם נשבר לו האף? -מי הרביץ לך?
‫למה משנה לך מי זה היה?
‫זה לא שאתה ‫באמת תעשה לו משהו.
‫תגיד לי מה קרה קודם.
‫מה שקרה זה שאני ‫שונא להיות כאן.
‫ומה שקרה זה שהבאת אותנו לכאן.
‫כי...
‫כי קיבלתי עבודה טובה יותר, ‫לכן עברנו.
‫אפילו לא אכפת לך איפה אתה.
‫אתה הולך לעבודה! ‫זה יכול להיות גם באיסלנד!
‫אתה עובד עם המכשירים ‫הארורים שלך.
‫אז אתה שמח, ‫בזמן שאנחנו אומללים...
‫פשוט, בוא ו... ‫-אל!
‫אתה מדמם על השטיח. ‫זה בית שכור!
‫אתה בכלל שם לב ‫כמה שאנחנו סובלים כאן?
‫אנחנו היהודים היחידים כאן ‫והכול איום ונורא!
‫אכפת לך בכלל שזו אשמתך?
‫כל מה שקורה עכשיו,
‫קורה כי אתה ברחת מהבית ‫ולקחת את כולנו איתך!
‫אני באתי לכאן, כדי שאוכל ‫לעבוד פי עשרה יותר קשה,
‫עם פי עשרה יותר אחריות. ‫דבר שכולכם לא שמתם לב אליו!
‫כולם להירגע בבקשה,
‫אני רוצה להגיד משהו. ‫-כדי לבנות לנו בית טוב...
‫אתה לא באת הנה כדי לבנות בתים
‫או כדי לעבוד. ‫אתה באת כדי לברוח.
‫אני חושב שיש לך משהו לומר לי, ‫סמי!
‫אם אני צודק אז קדימה, ‫תגיד לי בפנים!
‫אני התחלתי ללכת לטיפול.
‫בכל אופן,
‫מה שבאמת רציתי לומר, זה... ‫זה מה שאמרתי לך אתמול
‫היה שקר.
‫ואני מצטער.
‫אבל, למה?
‫מה עשית לך?
‫לא, זה לא היה קשור אלייך. ‫-כי...
‫זה היה ממש לא סבבה. ‫-לא התכוונתי לפגוע בך.
‫לא התכוונתי לפגוע בך. ‫-כי אני באמת אוהבת את לוגן.
‫היא בכתה כל הלילה ‫כי היא חשבה שהוא בגד בה.
‫כדאי שתהיה ‫יותר רגיש לרגשות של אחרים.
‫בסדר, אבל לוגן אמר לי להגיד ‫שהרגתי את ישו.
‫מה? ‫-זה לא היה לוגן, זה היה צ'אד.
‫למה שהוא יעשה את זה? ‫-לוגן צחק. הוא חשב שזה קורע.
‫הוא יהודי.
‫וואלה?
‫כן, מאז שעשו לי ברית מילה.
‫אז, איך ידעת שהיא ג'ינג'ית?
‫לא נכון! הוא התמזמז ‫עם רנה רנולדס?
‫אם אתה שיקרת, ‫איך ידעת מה צבע השיער שלה?
‫זה כואב?
‫אז אתה לא מאמין בישו?
‫מוניקה ממש חמה על ישו.
‫אני לא יכולה לדמיין ‫את החיים שלי בלעדיו.
‫אנחנו חיים בלעדיו כבר 5,000 ‫שנה, אז אני מניח שזה אפשרי.
‫אולי נוכל...
‫אולי נוכל להיפגש ו... ‫להתפלל יחד?
‫מה, אני ואת?
‫נוכל לבקש ממנו להיכנס אליך ‫ללב.
‫ו... נראה מה יקרה.
‫כן, כן, בטח. זה יהיה מתי? ‫כאילו, זה יהיה היום?
‫זה הרבה, אה?
‫זה סוג של מקדש, כמעט.
‫מקדש לבנים.
‫הרבה בנים.
‫הם סקסיים.
‫אני מניח.
‫כלומר, לא ישו.
‫ישו סקסי.
‫זה לא חטא או משהו?
‫אני לא יודעת.
‫הוא בא אלינו בדמות גבר.
‫גבר צעיר ונאה.
‫הוא יכל לבוא בדמות בחורה.
‫או בדמות של איש זקן.
‫או מישהו עם צרעת, אבל...
‫אף אחד לא יודע ‫איך הוא באמת נראה.
‫הוא בטח נראה כמוך.
‫אה, כי...
‫כי הוא היה... ‫-יהודי.
‫בחור יהודי נאה.
‫בדיוק כמוך.
‫בוא נתפלל.
‫תעצום עיניים.
‫אדוני, אני פה עם חבר שלי, סמי. ‫-סם.
‫אני כאן עם חברי הטוב, סם.
‫הוא יהודי.
‫והוא בחור נחמד.
‫אדוני ישו, הוא טוב ואמיץ.
‫והוא מצחיק...
‫ו...
‫אני מחבבת אותו.
‫תרפה.
‫תבקש.
‫תבקש ממנו להיכנס אליך.
‫תבקש ממנו להיכנס.
‫היי לך, ישו.
‫זה אני, סם פייבלמן.
‫אם אתה אמיתי, ‫תראה לי סימן או משהו...
‫לא, אתה לא יכול לבקש מישו ‫לעשות קסמים כדי להרשים אותך.
‫אתה צריך להיות צנוע. ‫אתה צריך להתחנן בפניו.
‫אני אעשה את זה.
‫אני אתפלל ‫בפני רוח הקודש להיכנס אליי.
‫אני אמשוך את רוח הקודש פנימה ‫בעזרת הנשימה שלי.
‫רוח הקודש!
‫היכנסי אליי!
‫בבקשה, רוח הקודש, אני מתחננת, ‫בשביל חבר שלי, סמי...
‫סם.
‫היכנס אלינו, ישו. ‫שמע את התפילה שלנו.
‫תפתח את הפה!
‫פתח את הפה!
‫ותנשום אליך את הרוח של ישו!
‫מוניקה, סמי, ‫הכנתי לכם משהו קטן לאכול.
‫אנחנו באים!
‫רוצה להיפגש מאחורי היציע ‫מחר אחרי הלימודים?
‫כן. ‫-מגניב.
‫נוכל להתפלל עוד.
‫כשהייתי עצובה בתור ילדה,
‫הייתי הולכת לגן החיות ‫ומסתכלת על הקופים.
‫הם גרמו לך לצחוק? ‫-כן.
‫כן, ככה זה עם קופים.
‫אבל זה היה יותר מזה, זה...
‫הם מבינים מה עשינו להם.
‫עם הכלובים והאנשים ‫שמצביעים עליהם.
‫אנחנו חולקים את זה איתם, ‫את האמת לגבי הרוע בטבע האנושי.
‫אבל אם צופים בהם מספיק זמן,
‫נהיה ברור שהם יודעים דברים
‫שאנחנו אפילו לא מסוגלים ‫לדמיין.
‫דברים חשובים.
‫והם לא הולכים לגלות לנו מה זה.
‫כי זה שייך להם.
‫זה עניין שלהם. לא שלנו.
‫אני לא יודעת.
‫ישוב הדעת.
‫נכון.
‫הם שייכים לעצמם.
‫אם זה שייך לעצמו,
‫תני לו לחזור למקום שממנו ‫הוא בא.
‫בכל אופן, זו הסיבה שקניתי קוף.
‫ופסיכולוג.
‫הוא זורק את הקקי שלו.
‫הפסיכולוג? ‫-לא, הקוף.
‫בגלל זה אני גרה במלון.
‫אין בכך צורך, ‫יש כאן הרבה מקום.
‫הרבי שלי בניו ג'רזי, ‫אומר שקוף בבית זה לא כשר.
‫בגלל זה ‫אנחנו לא מתכוונים לאכול אותו.
‫קבעת לו חיסון נגד פוליו?
‫הם יכולים לחלות בפוליו? ‫-תעבירו את האפונה.
‫הם יכולים לחלות בהכול... ‫-הוא שונא ללכת לווטרינר.
‫את מבינה, מוניקה, במשפחה הזו ‫זה המדענים נגד האומנים.
‫סמי בקבוצה שלי. הוא כמוני.
‫רק שהוא באמת מוכשר. ‫-אימא.
‫והוא ממש גרוע במדעים.
‫גם באלגברה.
‫גם בספורט.
‫תפסיקו, בבקשה?
‫הוא הראה לי את המצלמה שלו.
‫הוא טוב בלהתנשק?
‫אני אגיד לך אחר כך. ‫-תסתמי!
‫הוא ישן עם מצלמה ‫מתחת לכרית שלו. -לא, אני לא!
‫אבל הוא לא מוכן לצלם משהו.
‫הוא יכול לצלם את יום ההברזה!
‫עדיין אין להם צלם, ‫אתה יכול להתנדב!
‫מה זה יום ההבר... ‫-זה לא משנה. אני לא הולך.
‫זה מה שהשמיניסטים עושים בסוף ‫השנה.
‫הם נותנים לנו להעמיד פנים ‫שאנחנו מבריזים מהלימודים,
‫ואנחנו נוסעים לים. ‫אתה חייב לבוא!
‫כולם הולכים.
‫אבא שלי ילווה לך ‫את המצלמה שלו.
‫היא ממש שווה, היא עלתה ‫איזה אלף דולר.
‫קוראים לה משהו כמו...
‫"אייר" משהו... אני לא זוכרת.
‫רגע, לא "איירפלקס", נכון?
‫כן! -לאבא שלך יש מצלמה ‫של איירפלקס?!
‫וואו! וואו, בסדר.
‫מורה בדרך כלל מצלם, ‫וזה יוצא גרוע.
‫זה 16 מילימטר, ‫2.45 דקות לסרט...
‫סרט עולה 10 דולר, אז...
‫אני חייבת ‫לך צ'ק לסיום הלימודים.
‫ליום שלם זה יהיה ממש יקר. ‫-אבא שלי יגרום לבית הספר לשלם.
‫אני אצטרך לשכור ‫מכונת עריכה של 16 מילימטר,
‫ואין לי מושג כמה זה עולה.
‫אבא שלי ישכור מכונה בשבילך.
‫אנחנו יכולים לשכור אותה, ‫לא משנה כמה היא עולה. נכון?
‫ברט.
‫מה הבעיה עם הבולקס שלך?
‫אתה יכול לתמוך בו יותר. ‫-לתמוך במה?
‫בזה שהוא יחזור לעשות סרטים.
‫אני לא אמרתי את זה. אני רק ‫דיברתי על...
‫הוא המשיך הלאה.
‫הלאה? ממה?
‫הוא לא נגע במצלמה ‫מאז שהגענו הנה.
‫הוא ילך לאוניברסיטה בספטמבר,
‫אולי הוא שינה את דעתו. ‫הוא גדל.
‫זה משמח אותי.
‫מה שהוא אוהב זה צילום... ‫-אלוהים אדירים.
‫סליחה. חבר'ה, ‫אפשר להפסיק לדבר עליי בבקשה?
‫אני חושבת ‫שאתה אמור להבין יותר מכולם...
‫בואי נלך אלייך או משהו. אולי ‫אבא שלך יראה לי את המצלמה.
‫מה זה יעוד.
‫בסדר. בסדר. נשכור לו את הציוד.
‫הוא שונא את הים. ‫בגלל זה לא הוא לא רוצה ללכת.
‫אבל זה לא היעוד שלך. ‫בגלל זה אתה לא מכבד את זה?
‫אני מכבד כל דבר ‫שהוא מקדיש לו זמן ועבודה קשה.
‫הוא מפחד. -הוא מפחד ‫שהבנים האלה ירביצו לו שוב.
‫מה? לא, אני לא. מעולם ‫לא אמרתי שאני מפחד מהם.
‫הרביצו לך?
‫אתה מבטל את מה שהוא עושה, ‫מה שכל אחד עושה,
‫כ"שטותי" או "דמיוני". כ"דרך ‫להעביר את הזמן" או תחביב...
‫כבר ניצחת, מיץ.
‫נכנעתי. אני לא נכנס לזה.
‫אתם יכולים להפסיק בבקשה? ‫אתם מביכים אותי.
‫אמרתי שאקח אותו לעשות חיסון
‫בחמש הפעמים ‫הראשונות שביקשת.
‫את אומרת שתעשי לזה, ‫אבל נראה שאת לא מתכוונת.
‫אז אני מבקש שוב.
‫הוא מפחד ממחטים! ‫הוא מפחד מהרופא!
‫אני לוקח את הקוף הארור ‫לווטרינר. טוב?
‫הוא בטח צריך סם הרגעה ‫אחרי כל הצעקות האלה.
‫את יכולה לשאול את אבא שלך ‫על המצלמה?
‫הוא יגיד כן. -תודה.
‫לצלם את יום ההברזה.
‫זה רעיון מצוין.
‫- תיכון גראנד ויו, ‫שנתון 64' -
‫כן, קדימה! קדימה! קדימה!
‫אל תפחדו.
‫אימא שלכן מתגעגעת לפיניקס.
‫תגיד להן את האמת. ‫-ואני לא יכול לעזוב.
‫העבודה שלי כאן.
‫אני חייב...
‫זה משוגע. אתם...
‫אתם לא יכולים להרוס הכול, ‫כי...
‫כי את מתגעגעת למקום אחד ‫ואתה תקוע במקום אחר.
‫אני מתגעגעת לבני.
‫אז?
‫כולנו מתגעגעים אליו.
‫אני מתגעגעת אליו באופן אחר.
‫כי למה?
‫את אוהבת את בני?
‫את לא אוהבת את אבא?
‫בטח שהיא כן.
‫ברור שאני אוהבת את אבא. ‫-ואני אוהב את אימא.
‫אז למה זה קורה פתאום?!
‫תישארו יחד.
‫אתם אוהבים זה את זה.
‫ואתם אוהבים אותנו.
‫ואנחנו לא רוצים את זה.
‫אנחנו לא רוצים לזוז בין שניכם, ‫לא לגור עם שניכם.
‫אנחנו לא יכולים!
‫אבא... ‫-את תמיד כל כך רעה אליו!
‫בגלל זה אתם מתגרשים! זה בגללך!
‫אל תאשימי את אימא שלך,
‫זה לא היה רעיון שלה. ‫זה היה רעיון שלי.
‫אל, אל תגידי את זה.
‫לא. זה לא. ‫היא הרגע אמרה שזה בגלל בני!
‫אז תפסיקו לשקר! ‫שניכם, תפסיקו לשקר!
‫אני נותן לאימא שלך הזדמנות ‫לחזור לפיניקס, אה...
‫אני לא מבינה איך אתה יכול
‫לחזור לסרט חוף הים שלך ‫אחרי זה.
‫אנחנו שונים, אני מניח.
‫היא תתחתן עם בני?
‫אם היא תרצה להתחתן איתו, כן.
‫וואו. היא האדם הכי אנוכי ‫בעולם. -זה בטח היה לה קשה.
‫להיות נשואה לגאון.
‫אבא סוגד לאימא.
‫טוב.
‫אבל אולי זה קשה.
‫שמישהו שתמיד יהיה יותר טוב ‫ומוצלח ממך, סוגד לך. היא...
‫היא צוחקת מהבדיחות של בני,
‫אבל אבא ‫תמיד היה המעריץ הכי גדול שלה.
‫בחייך...
‫היא תהיה בסדר.
‫היא תגיד לעצמה שהכול ‫קורה מסיבה.
‫היא תתרץ, כמו תמיד... ‫-אתה הרבה יותר אנוכי ממנה.
‫בגלל זה אתה כועס עליה.
‫כי היא מפחדת.
‫בדיוק כמוך, סמי.
‫מכל חברי המשפחה ‫המתפרקת הזו...
‫מי שהכי דומה למיצי זה אתה.
‫חכי.
‫לפני שאני אראה את זה ‫לכל בית הספר
‫את מוכנה לצפות בזה יחד איתי?
‫תודה רבה. תודה.
‫אל תנשום!
‫הנה.
‫וואו!
‫מצאת את ישו?
‫בחנות תכשיטים.
‫היי, אחי, תראה מי פה!
‫קדימה, בואו נתחיל את המסיבה!
‫החגיגות מתחילות! ‫-כן.
‫בספטמבר, כשאעבור ל-אל-איי,
‫אני אנסה למצוא עבודה ‫באולפן סרטים.
‫חשבתי שאתה הולך לאוניברסיטה.
‫היית...
‫היית שוקלת לבוא איתי?
‫אני הולכת לאוניברסיטה בטקסס. ‫אתה יודע את זה.
‫כן.
‫אני יודע.
‫אבל,
‫חשבתי...
‫אולי תשני את דעתך.
‫כי...
‫כי... מה?
‫כי אני אוהב אותך.
‫סמי! ‫-סליחה!
‫סליחה, סליחה, סליחה!
‫זה לא...
‫זה לא אפשרי.
‫מה? לא, זה כן! ‫מוניקה, אני אוהב אותך!
‫זה בלתי אפשרי.
‫סמי... ‫-סם.
‫אנחנו התחלנו לצאת לפני...
‫הכול היה כל כך נורמלי קודם.
‫למה אתה מתנהג ככה עכשיו? ‫-כי עכשיו שום דבר לא נורמלי.
‫הם מתגרשים.
‫על מה אתה מדבר?
‫ההורים שלי, הם נפרדים.
‫אלוהים אדירים! זה הנשף!
‫אתה לא יכול להגיד ככה סתם ‫משהו כזה בנשף!
‫חכי,
‫מוניקה!
‫זה... זה לא קשור אלינו.
‫טוב? זו לא הסיבה ‫שאמרתי שאני אוהב אותך.
‫אני לא יודע... -אני לא אשנה ‫את כל החיים שלי...
‫אני לא אעבור להוליווד כי ‫להורים שלך יש קשיים בזוגיות.
‫אתה יכול לקבל החזר. ‫בקושי ענדתי אותה.
‫את נפרדת ממני?
‫לא בנשף. ‫אבל בסופו של דבר, ברור.
‫אני אתפלל על זה.
‫ואני אתפלל בשבילך הרבה מאוד.
‫כי ממש כיף לנשק אותך, אבל...
‫תודה. תודה. זה היה נפלא.
‫נפלא.
‫בואו נודה למקהלה שלנו ‫על המוזיקה הנהדרת הזו!
‫לפעמים אי אפשר לתקן דברים, סם.
‫כל מה שאפשר לעשות,
‫זה לסבול.
‫אנחנו נעשה הפסקה קצרה ‫מהריקודים.
‫בשביל רגע מיוחד מאוד, ‫עבור שנתון 1964.
‫אדון סמואל פייבלמן, איפה אתה?
‫איפה הוא?
‫בסדר.
‫בייגלמן! בייגלמן! בייגלמן! ‫-בייגלמן! בייגלמן! בייגלמן!
‫בייגלמן! ‫-קחו כיסאות. תתקרבו למסך.
‫ממש מקדימה.
‫יפה מאוד.
‫אדון פייבלמן, ‫זה הרגע הגדול שלך.
‫אנחנו מוכנים לצפות ביצירת ‫המופת שלך.
‫יום ההברזה, 1964!
‫וכפי שהם אומרים שם בהוליווד,
‫אורות...
‫אורות, מצלמה, אקשן!
‫- תיכון גראנד ויו, ‫יום ההברזה של שנתון 1964 -
‫היינו כזה...
‫קדימה!
‫אוי, לא!
‫- הסוף -
‫קדימה!
‫לא, לא, לא... לא.
‫לוגן, היית כל נהדר. ‫זה היה מדהים...
‫למה עשית את זה?
‫מה?
‫למה גרמת לי להיראות ככה?
‫בסרט? ‫-כן, בסרט! לעזאזל!
‫לעזאזל!
‫מה הבעיה שלך?
‫אני הייתי בן זונה אליך. ‫שברתי לך את האף ואז...
‫לא שברת לי את האף. ‫-ואתה גורם לי להיראות כמו...
‫אתה כמעט... אבל לא שברת... ‫-מה הבעיה שלך?
‫לוגן, כל מה שעשיתי
‫זה להחזיק את המצלמה. ‫היא ראתה את מה שהיא ראתה...
‫אל תשקר לי, פייבלמן!
‫אתה גרמת לי להיראות ‫כמו דבר מזהב! -כן.
‫וקלאודיה, היא נישקה אותי ‫עכשיו מול כולם. -מזל טוב.
‫אני נוראי אליה, ועכשיו... ‫-נהדר. אין בעד מה, אחי.
‫אלוהים אדי... ‫-אל.
‫אל תלך. אל תלך.
‫אני רוצה לדעת למה עשית את זה.
‫אני לא יודע. ‫אולי כדאי שאשאל רופא.
‫אני אמור להרגיש רע עכשיו ‫על כל מה שעשינו לך?
‫אתה מרגיש רע? ‫-זה לא עניינך!
‫אתה אמור להרגיש רע. -בסדר!
‫בגלל זה עשית את זה! ‫כי רצית שאני...
‫אני רציתי שתהיה נחמד אליי ‫במשך חמש דקות.
‫או שעשיתי את זה כדי שהסרט שלי ‫יהיה טוב יותר.
‫אני לא יודע למה.
‫אתה הבן זונה הכי גדול ‫שאי פעם פגשתי!
‫יש לי בבית קוף ‫והוא יותר חכם ממך!
‫בן זונה טיפש ואנטישמי!
‫גרמתי לך להיראות ‫כאילו אתה יכול לעוף.
‫אבל אני לא יכול לעוף.
‫אני יכול לרוץ יותר ‫מכל בחור במחוז.
‫ועבדתי מאוד קשה ‫כדי להגיע לכאן.
‫אבל אתה, אתה גורם לי להרגיש ‫כאילו אני כישלון.
‫או שאני מעמיד פנים, או...
‫או כאילו שאני אמור להיות מישהו ‫שאני לעולם לא הולך להיות.
‫אפילו לא בחלומות הלילה שלי.
‫אתה לקחת את הבחור הזה, ‫מי שהוא לא יהיה,
‫ושמת אותו על המסך ‫ואמרת לכולם.
‫אמרת לכולם שזה אני ‫וזה לא אני, זה...
‫זה...
‫לעזאזל!
‫רגע, זה לא היה אמור
‫להעציב אותך. אני לא התכוונתי ‫ל... -למי אכפת למה התכוונת?
‫פייבלמן!
‫לעזאזל.
‫אתה שקרן! שקרן ובוגד! ‫אני אכסח אותך!
‫אתה קנית את כל השקרים שלו!
‫לוגן, אתה כל כך יהיר וטיפש!
‫משהו עומד לקרות?
‫אתה אוהב לחיות על הקצה, ‫פייבלמן. -לא, אני לא.
‫כן, אתה כן.
‫אבל אם תגיד למישהו שאני...
‫כעסתי...
‫זו תהיה טעות.
‫זה הסוד שלנו.
‫בסדר?
‫בוודאי.
‫אלא אם אני אעשה על זה סרט.
‫מה שאני לעולם לא אעשה.
‫אתה אף פעם?
‫איך זה מרגיש?
‫זה מראה לך כמה שום דבר ‫לא בשליטה.
‫וכמה,
‫אתה לא שולט בכלום.
‫ושזה לא משנה.
‫עדיף שאני אוותר.
‫בראש שלי, הכול לא בשליטה.
‫אתה מזבל את השכל.
‫אני חייב ללכת. ‫קלאודיה מחכה לי.
‫החיים הם לא כמו סרט, פייבלמן.
‫אולי לא.
‫אבל, היי, בסוף...
‫השגת את הבחורה.
‫זה בטח היה חתיכת ערב.
‫מוניקה אהבה את הזר?
‫כן. ‫-אמרתי לך שהיא תאהב.
‫בפעם ההיא, כשהרבצתי לך...
‫בפיניקס, כשאני...
‫אתה זוכר.
‫לא באמת.
‫אוי נו באמת! זה לא כאילו ‫שהייתי מרביצה לך כל הזמן!
‫פעם אחת! הרבצתי לך פעם אחת.
‫זה משהו שאתה אמור לזכור.
‫לפני מבחן השחייה.
‫כן! לפני מבחן השחייה. ‫כן, אני...
‫אני...
‫אני נתתי לך מכה בגב,
‫הכי חזק שיכולתי.
‫הרסתי לך את הבחינות
‫ואז לא קיבלת את אות ההצטיינות ‫שלך ולא נהיית צופה מצטיין...
‫הייתי צופה מצטיין. ‫זה לא היה עניין גדול. -ואני...
‫אני השארתי עליך סימן ‫בצורה של היד שלי.
‫ואני צריכה שתגיד ‫שאתה סולח לי על זה.
‫אימא, בסדר. אני סולח לך. ‫-כי...
‫כי אתה הבן שלי. ‫-אימא, אני סולח לך.
‫ו... והילדים שלי ‫הכי חשובים לי ב...
‫אני סולח לך. ‫-בעולם.
‫אני סולח לך.
‫בבקשה. איך אני אמורה לסלוח ‫לעצמי? אני לא... -אימא, אני...
‫אני סולח לך.
‫הביצים נשרפות.
‫אני עושה את זה.
‫ואני לא יודעת ‫אם זה הדבר הנכון,
‫אבל זה חיים או מוות בשבילי
‫ואני מצטערת,
‫אבל כולם יצטרכו להתמודד, ‫ואיכשהו...
‫אנחנו נשרוד את זה. כולנו.
‫גם אבא שלך. ‫אותו אני אוהבת בכל ליבי.
‫מגיע לו כל כך הרבה יותר ממני.
‫אבל בני צריך אותי, יקירי.
‫ואני צריכה אותו.
‫בלעדיו אני הופכת למישהי ‫שאני לא מכירה
‫וגם אתם לא תכירו אותי.
‫אני אהיה האדם הנורא שעשה ‫את הדבר האיום ההוא לגב שלך.
‫וכן, זה הדבר הכי אנוכי ‫שאי פעם עשיתי.
‫אבל אני חייבת ‫לעשות את זה עכשיו, כי... סמי.
‫תעשה מה שהלב שלך אומר לך.
‫אתה לא חייב לאף אחד ‫את החיים שלך.
‫אפילו לא לי.
‫הן הרוסות? ‫אני יכולה להכין עוד.
‫לא, לא.
‫אני אוהב אותן שרופות.
‫אז, מוניקה זרקה אותי.
‫באמת?
‫כן, אחרי שאמרתי לה ‫על הגירושים.
‫מה?
‫אני מניח שלא הייתי צריך ‫להציע לה נישואים.
‫אתה לא עשית את זה. ‫-אבל...
‫אתה כן?
‫פחות או יותר. ‫-מסכנונת.
‫- כעבור שנה -
‫- לוס אנג'לס -
‫אבא!
‫אבא, אני בבית!
‫סמי?
‫אני חושב שיש לי התקף לב.
‫בוא הנה.
‫זה התקף חרדה. ‫גם לאימא יש כאלה.
‫מה עשית כשזה קרה לה? ‫-הכנתי לה תה.
‫בסדר.
‫אתה תשוש.
‫אתה לא ישן,
‫אני שומע אותך, ‫מהלך כל הלילה...
‫מקליד את המכתבים האלו...
‫והנסיעה לאוניברסיטה, ‫שלוש שעות כל יום...
‫לא, לא, לא. ‫אני לא יכול לחזור למעונות.
‫יכול להיות שהשותף של נרגע.
‫הוא הצביע לגולדווטר. ‫אני לא יכול לחזור.
‫אבא,
‫אני לא יודע...
‫מה לעשות.
‫אני לא רוצה לאכזב אותך.
‫הבטחתי שאני אשאר עד הסוף,
‫אבל שנתיים הן כמו נצח, ‫ואני שונא את בית הספר.
‫מאוד.
‫ו...
‫אני רוצה לעבוד.
‫בסרטים או בטלוויזיה,
‫אז שלחתי את כל המכתבים ‫ואף אחד לא עונה.
‫והחיים שלי עוברים כל כך מהר ‫אבל אני לא מגיע לשום מקום.
‫תתמקד בלשתות את התה. ‫זה ירגיע אותך.
‫הנה.
‫תעבור על הדואר ‫בזמן שאני מכין מרק.
‫זה מאימא.
‫אלה סתם כמה תמונות מצחיקות ‫ממסיבת רחוב כלשהי.
‫אבא?
‫אבא, מה...
‫אבא, לא התכוונתי...
‫אם אתה שונא את בית הספר ‫כל כך, תפסיק ללכת.
‫אבל... אבא, אנחנו צריכים...
‫אני לא יודע. אני רוצה שתלך, ‫כי כל עניין הסרטים הזה,
‫אני לא יודע.
‫אולי הייתי צריך להטיל על זה ‫וטו מוקדם יותר. אבל...
‫אני יודע
‫שאתה תעבוד קשה בכל מה ‫שתעשה. כי אתה הבן שלי.
‫אנחנו תמיד נכיר זה את זה, סמי.
‫איך אתה יודע?
‫אימא ואתה כבר לא. ‫-כן, אנחנו כן.
‫תמיד נכיר.
‫אני יודע את זה, כי...
‫הגענו רחוק מדי בסיפור שלנו,
‫כך שאי אפשר באמת ‫להגיד "הסוף".
‫פספסת משהו בדואר.
‫- סם פייבלמן, שדרות ברינגטון, ‫ברנטווד, קליפורניה -
‫- סי-בי-אס, ‫הפקות אלפרן -
‫חדשות טובות?
‫הם הזמינו 32 פרקים של חצי שעה.
‫ימי שישי ב-20:30 ב-סי-בי-אס ‫החל מה-17 בספטמבר.
‫יש לנו כבר 6 סדרות בקנה!
‫זה כמו "סטלאג 17" ‫או "הבריחה הגדולה",
‫אבל זה יותר מצחיק.
‫וזה לטלוויזיה.
‫וזה מצחיק.
‫כן. ‫-לפחות, אני מתפלל שזה מצחיק.
‫"הגיבורים של הוגן", ‫זה השם. מה דעתך?
‫קליט, אה? ‫-קליט. כן.
‫אם הכול ילך כמו שצריך,
‫ייתכן שאוכל ‫להציע לך משהו בעונה הבאה.
‫אולי לעזור לעוזר של עוזר?
‫אתה לא רוצה ‫לעסוק בטלוויזיה בכל מקרה.
‫זה מה שהיה כתוב במכתב שלך.
‫דרך אגב,
‫אני מת על המכתב הזה.
‫כתבתי הרבה כאלה בגילך.
‫אתה רוצה לעשות סרטים, נכון?
‫כן.
‫כן, אני כן.
‫אבל, אני אשמח להתחיל ‫בכל מקום. וזה לא...
‫אתה יודע את מי אתה צריך לפגוש?
‫לא בשביל עבודה,
‫כי הוא לא עושה את זה.
‫בא לך לפגוש את במאי הסרטים ‫הטוב בכל הזמנים?
‫הוא מעבר למסדרון.
‫קדימה.
‫חכה כאן רגע.
‫זו נונה. היא תעזור לך.
‫הוא לא כאן, הוא...
‫הוא בארוחת צהריים. ‫-כן.
‫אתה רוצה לחכות? ‫-כן, הוא יחכה.
‫שב.
‫בהצלחה.
‫זה יכול לקחת שעות.
‫טוב, ילד. יש לך חמש דקות.
‫סביר להניח שתהיה לך דקה אחת. ‫תעמוד.
‫תוריד את העניבה. ‫יהיה לך סיכוי טוב יותר בלעדיה.
‫אמרו לי שאתה רוצה לעשות סרטים.
‫כן, אדוני.
‫למה?
‫העסק הזה...
‫הוא יקרע אותך לגזרים.
‫ובכן,
‫אדון פורד, אני... ‫-מה אתה יודע על אומנות, ילד?
‫אני כל כך אוהב את הסרטים ‫שלך... -לא.
‫אומנות.
‫אתה רואה את הציור הזה?
‫כה... כלומר, כן.
‫כן, אני רואה אותו.
‫גש אליו.
‫ובכן? מה יש בו? תאר לי אותו.
‫אה, בסדר, אה...
‫אז, יש שני גברים על סוסים,
‫והם מחפשים משהו, אז אולי יש...
‫לא.
‫איפה האופק?
‫האופק?
‫איפה הוא?
‫הוא למטה.
‫נכון.
‫לך לציור הזה.
‫נו?
‫אה, כן. ‫אז, יש חמישה קאובויים...
‫הם... ‫-לא. לא. לא. לא. לא!
‫איפה האופק?!
‫אה... הוא שם!
‫איפה? ‫-בראש הציור!
‫טוב. בוא לכאן.
‫עכשיו, תזכור את זה.
‫כשהאופק למטה, זה מעניין.
‫כשהאופק למעלה,
‫זה מעניין.
‫כשהאופק באמצע, זה משעמם!
‫ובכן,
‫בהצלחה לך.
‫עוף לי מהמשרד!
‫תודה.
‫בשמחה.
‫- מוקדש ללאה -
‫- מוקדש לארנולד -
‫תרגום: עומר אמה תדמור